Kritisk fortegnelse over Norges havsalger. m 



blir den sjelden saa stor som nordenfor, og den af L i n n é 

 angivne længde^) svarer ret vel til gjennemsnitslængden hos 

 nordlandske eksemplarer af F. edentatiis. 



Jeg optager derfor navnet F. inflatus (L.) paa den 

 art, som nu i almindeliglied benævnes F. edentatus, nagtet 

 navnet maa ansees mindre lieldigt^); men samtidig finder 

 jeg det rigtigst og mod senere misforstaa eiser eller forveks- 

 linger mest betryggende at optage det i den betydning og 

 begrænsning det er taget af V a h 1 i Fl. Dan. 

 Fmcus inHatus (L.) Fl. Dan. 



1770. Fucus linearis Gunn. Fl. Norv. II, p. 104. „Hab. in 

 oceano septentr." 

 „ „ distichus Gunn. 1. c. p. 125, „Hab. in mari 



nostro, e. gr. nordlandico ad Ofoten." 

 1795. „ „ Retz. Fl. Scand. p. 296. 



1812. „ ceranoides W g. Fl. Lapp. p. 490; ex parts sec. 

 Kjellm. Ishafsfl. p. 260. 

 Det lader eig neppe afgjøre, hvilken eller hvilke af 

 de tre mindre og hverandre nærstaaende JpMCws-arter, F. li- 

 nearis Fl. Dan., F. fUiformis G m e 1., F. distichus L., de to 

 først citerede forfattere har villet fremstille. Det sandsyn- 

 ligste er dog, at de ikke har holdt nogen af dem skarpt ud 

 fra hverandie, og skjønt der paa hvert enkelt sted henvises 

 til Fl. Dan. t. 351 (If. linearis), bør de maaske rettest hen- 

 føres lil den af arterne, som er den alminJeligste, nemlig 

 Fucus illiforniis G m e 1. 



„Fucus Me est spithamæus." 



Med „inllatus" antager jeg Linné har villet betegne de blære- 

 agtige opsvulmninger, som er temmelig almindelige især hos ste- 

 rile eksemplarer. Jeg har saaledes fundet ekspl. med indtil 8 cm. 

 lange opsvulmninger, der endog har strukket sig over løvets hele 

 bredde. 



