Az Acherontia Atropos hangja. 



Irta A. Aigner Lajos. 

 I. 



Az Atropost sokáig az egyedüli hangot adó lepkének tar- 

 tották ; utóbb azonban számos más lepkén is észleltek valamiféle 

 hangot. Ezek közül az első volt a Thecophora fovea, melynek 

 hímje, az alsó szárnyán levő kis mélyedés s ezt fedő hártya se- 

 gítségével röpülés közben átható rezgő hangot hallat, hasonlót 

 ahhoz, melyet szálltában a sáska idéz elő. ^) 



Csakhamar a Vanessákon is észrevettek valami halk hangot, 

 mely S vv i n t o n szerint valószínűleg az által keletkezik, hogy a 

 két szárny érintkező szélein levő reczés erek egymáshoz dörszö- 



lődnek. ^) , 



Hasonló oknak tulajdonítják az Arctia caja 3) s a Diony- 

 chopus niveus nevű japáni szövő czirpelését. *) 



Megfigyelték továbbá, hogy feltűzéskor hangot ad úgy a Pleretes 

 matronula S) s a Sphinx ligiistri, '^) mint az Orthosiák ^) s a 

 Hylopkila prasinana ^), mely hangot szintén dörzsölés hozza létre. 

 A Parnassiiis Apolló nősténye is czirpelő hangot ad, mely a lá- 

 baknak s az alsó szárnyaknak dörzsölésétől ered. ^) 



Darwin az egymást űző Ageronia feronia-tól hallott ol> 

 hangot, mely a lassabban forgó kereplőéhez hasonlít, s úgy véli^ 



1) Frivaldszky. J«llemzö adatok 1865. 153. 1. 



2) Ent Month. Mag. 1876. 169. 1. és Insect Life 1889. 307. 1, Cfr. White: 

 Ent Month. Mag, 1876. 208. 1.; Jones: U. o. 258. 1.; Greene : Transact. Ent. 

 Soc. London 1853. IL 98. 1. ; Hewitson ; U. o. 1856. IV. 2. 1. 



3) Lovett: Entomologist 1881. 178. 1.; Swinton : Ent. Month. Mag. 

 1883. 83. 1. 



4) Dönitz. Berl. Ent. Zeit. 1887. 9. 1. és Mitth. Ges. Naturk. Ostasiens 

 1873—1876. VI. 68. 1. 



5) Czerny: Verh. d. zool. bot. Ges. Wien 1857. 217. 1. és 1859. Sitzb. 

 19. lap. 



6) Demaison : Bull. Soc. Ent. Franca 1888. 184. 1. 



7) Haldemann : Ann. Soc. Ent. Francé 1859. VII. Bull. 43. 1. 



8) Hedworth: Entomologist V. 1870. 126. 1. 



9) Frings: Societas Ent. XL 1897 191. 1. 

 Rovertani Lapok. 1900. szeptember hó. 



