WO -i^. Aigner Lajos 



Méltán hoztá'\ fel ez ellen, hogy erősen sipogó, majd megölt 

 Atropos-han kávéskanálnyi mézet találtak, ami — tekintve azt, 

 hogy a begy mézzel volt megtelve, — annak a hangadáshoz hoz- 

 zájárulását csaknem kizárja. 



Nem is igen hódított ez a nézet s az újabb kutatók mind- 

 inkább visszatértek Passerini tanához, melyei kiegészíteni és he- 

 lyesbíteni igyekeztek. így a többi közül MaHlard, aki azt mondja, 

 hogy ha élő pillén a két szem közt levő chitinburkolatot éles 

 késsel lefejtjük, közvetlenül ott látjuk a zsacsKó fonna begyet, 

 mely a fejüreg legnagyobb részét elfoglalván összehúzódik és ki- 

 tágul, és a hang ahhoz képest tisztábban vagy gyöngébben 

 hallható. A szipókának becsavarodásánál a begy fölfelé fordított rán- 

 czot, vagyis billentyűt alkot, mel\' a be- és kitóduló levegő által 

 rezgésbe hozatván, idézi elő az ísínert hangot, tíz a hang azonnal 

 megszűnik, ha a szipókát a tövén elvágjuk s a megmaradt csö- 

 kevényre egy csöpp olvasztott viaszt téve, a pille fejét szabadon 

 tartjuk, miáltal a begy ugyan abba a rezgő mozgásba jut, mint 

 akkor, ha a hangot adja, de a mozgás azonnal megszűnik, mihelyt 

 az állat elhallgat. Ha pedig szétvágjuk azt az igen nagy izomcso- 

 mót, mely a nyakszirthez s a begyhez van erősítve, úgy, hogy a 

 hatást megzavarjuk, akkor a hang is megszűnik, szintúgy mint a 

 mikor a begyen hegyes eszközzel nyílást ejtünk. ^) 



Legújabban pedig Swinton, a pilb szipókáját mélyen le- 

 felé nyomva, a szájűregben alálógó vitorlát látott, a mely a hang- 

 adásnál erősen vibrált, szintúgy, mint a magasabb rendű állatok 

 gégeszallagjai.*) 



Ennek a véleményneK híve Haase is, aki sokat foglalkozott 

 az Acherontiák boncztaní vizsgálásával s ez manapság az uralkodó 

 vélemény.^) 



Az Atropos hangjával magam is sokat foglalkoztam, ámbár 

 kellő mennyiségű élő anyag soha sem állt rendelkezésemre. Magam 

 is tapasztaltam, hogy az állat csak izgatott állapotban sipog, pél- 

 dául mikor kézzel megfogjuk, tűre feltűzzük, vagy ha többed 

 magával kalitkában tartjuk, hol egyik a másikat zavarja. 



Az élő lepkének stigmáinál semminemű mozgást nem vetterA 

 észre, sem a holt állattól levegő befujása következtében hangot 

 nem hallottam. Azt sem vettem észre, hogy fejét a torzhoz dpr- 



») Tiidschr. v. Ent. 1862. 20. 1. 



2> Ent. Month. Mag. XIII. 1876. 217. L 



») Corresp. Bl. d. Iris I. 1884—88. 113. I. 



I 



