A Cheimatobia brumatáról. 



Irta ; Jablonowski József. 



Ismeretes dolog, hogy az ősz végén, tél elején rajzásukat be- 

 fejező téli araszoló lepkék hernyói oly nagy ellenségei gyümölcs- 

 fáinknak, hogy egyes esztendőkben tönkre tehetik az összes gyü- 

 mölcstermést. Ez a kártétel pedig azután több éven át ismétlőd- 

 hetik annyira, hogy a gyümölcsfák semmiféle hasznot nem haj- 

 tanak. 



Ez a kár azonban csak akkor következik be, hogyha a 

 gyümölcsfák gazdája a kártevő rovar gazázdálkodását összetett kéz- 

 zel nézi, mert ha idejében (szeptember végén, október elején) az 

 enyvgyűrűket alkalmazza, akkor csekély költséggel és munkával 

 elejét veheti a bajnak. 



Eddigelé minden gyümölcstermelő és a mezőgazdasági ro- 

 vartannal foglalkozó ember a téli araszolókat (úgy a n \i.y téli 

 araszolót : Hibernia defoliariát, mint a kicsit, Cheimatobia briima- 

 tát) feltétlenül kártékonyaknak tartotta. Kózelebb azonban ezek a 

 kártevők is fiskálisukra találtak, a ki minden áron ki akarja mu 

 tatni, hogy különösen a kis téli araszoló valóban hasznos állat, a 

 melyet a kertésznek nem irtania, hanem inkábbb védelmeznie kellene! 

 A kéretlen prókátor „L. H." a „Societas Entomologica" czímű fol> óirat. 

 ban (1899. 59. 1) a következőket irja : „Ugy látszik nekem, hogy az 

 enyvgyűrű alkalmazása meglehetősen fölösleges irtó eljárás, mert a 

 kis téli araszoló lepke tényleg sokkal jobb és ártalmatlanabb, miut a 

 /í/Vd. Hogyha kedvező esztendőben a 20— 25 éves fa virágzik, akkor 

 rendszerint 50 — 100 ezer virágja van, a melyből alig 5"/o köt 

 termést és ha ebből is csak 1— 2°/o mint gyümölcs jól megérik, 

 akkor a fa meglehetősen jövedelmező termést adott. Hogy vajon 

 abból a sok ezer virágból, a mely tavaszszal a fán mutatkozott, 

 százakat, sőt ezreket a kis téli araszoló fal-e föl, vagy hogy azok 

 egyébként mennek tönkre, az a fa évi termésére nézve teljesen 

 közönbös, ámde másképen mutatKOzik a helyzet e tekintetben a 

 következő évben. A mellett a nagy terméstömeg mellett, a melyet 

 a fának egyik-másik jó gyümölcsterméses esztendőben fel kellene 

 nevelnie, nem maradna a fának sem ideje, sem nedve arra nézve, 



