53 



-54 



. at Icaldes din Sön ; gicir mig 

 jom] eu af dinc Daglönncrc. 



20. Og Imn stod op, ogkom 

 lit sin Fadi-r. Meii der hau 

 yar cndfiM langt bcrCe , saac 



■(fliafis Tudciliam, og>i>kedcs 

 r . iftdcrligen orcr liam 

 [ lil» og Tal dl oml>uiis Hals, og 

 kjsle ham. 



21. Men Sonnen sagde lil 

 ham: Fader ! jcg liaver Syndet 



i ,^lod Himnielcn og fordig, og 

 :.'er jkke Ia^nge^ \xid al kafdcs 

 din Sön. 



22. Mcn Faderen sagde tif 

 sine Tjcncre : La;: er frcm dc( 

 bcdste Klacdcbot;, ., og ifiirei 

 liam , og glver ham en Ring 

 paa lians Uaand, og Skoe paa 



■ FüJderne. 



23. Og lienlcr den fed'e KaTv 

 'hid, og slaglcr den, og, lader! 



[ OS ade, og vicre Ijslige. 



24. Tili denne min Sön rar 

 död, og er LIcvcn Icvendc 

 igjcn, og var forlabt, og er 

 fundcn. Og d-c Leg} ndlc' at 

 vaire listige. 



25. Men hans äldstc Sön yar 

 paa Marken , og da lian koni, 

 og kom n;er lil Husel liürtc 

 lian Sang og JJans. 



26. O? iian kaldle en afslne 



o ^ 



Drcnge lil sfg, og udspuigtc, 

 ~ hvad dct rar? 



ay. Men Jjan sagde tll ham : 

 din Kroder er kommen og din 



3f ti 9 f i f c5. 



war a jirr din Sön, giei 

 mä te din Daulönner. 



20. A hain slo op a kam le 

 haios ¥iu\ Som iiain nwer 

 innu war wlcd darfro, sohaiiis 

 Far fiam, ä de gier liam atcIi, 

 icenlicn al'olll liüin oin ullals 

 ä gc ham Soll. 



De Sön awer so te ham : 

 Hinimcre 

 i ä 

 war u jirr diu Sön 



21. 

 Far ä her giep iiret 

 für dii, a ä er 110 ikke bei 



Fader slaglede den fede Kaiv, 

 Tordi lian haver 

 iarsk igjcn. 



sß. Men lian hier rrcd og 

 TÜde ikke gaae ind ; derfor 

 gik hans Fader udogbadham. 



2g. Mect han svarcde og sag- 

 de lil Faderen r see saa niangc 

 Aar Ijcner jeg dig og over- 

 traadte end aldrig dilBiid, og 

 du harcr alJrig ä,i\el inig e! 

 Kid, al jcg knnd« vxre ijslig 

 med minc Yenner. 



30. Men da dcnnc din Sön 

 er kommen , som haver forta;- 

 vet dilGodsmcdSkjögcr, slag- 

 tede du den fedc Kalv lil 



kiUIU 



22. Äwer de Far so le jin a- 

 h.Tins Swenn : Tai dtn becsl 

 iüed hier, ä tt:aic ham o, a 

 gie ham en Fingerring o hains 

 Hoain, ä Sko le haius Förre. 



25. A' laie et feit KaTle hier 

 ä slagter d, , La >vü/s ;vr ä 

 ^Ynr gf.ii. 



24. For der min Sön war Jö, 

 i hain her loiirer op agiiin; 

 Iwinwar wek, ä hain her wor- 

 den Iiit agicn-. A' di bcgjnf ü 



wor glai. 



25. Äwer den öldsl Sön war 

 o a Mark, a som hain kämm 

 lert we d Ifuus, lyr hain 

 Song a. Dains. 



26. A' hain toal le jin a d 

 Swcnn, a so: Warr crr de? 



27. Den awerso te ham : diu 

 Brur er agiiin xoinmen, ä din 

 Far her slagter et fett Kallc, 



kommen. 



faact ham wil hain er agscn 



23. No worr hain wree ä will 

 int go in. No gik haiiis Far 

 ur le ham ;i bei hain. 



2g. Hain ainsur awcr ä so le 

 hains Far: Sil), so mange Or 

 tienn ä v/e dii', i ä her oltcr 

 gier, wa do int will ha, ä do 

 Herr innon ollergic mäcii ßok, 

 de ä koun war glai mii min 

 Winucr. 



50. Ko awer der din Sön er 

 kommen, desin Piinj' mii flu- 

 ren her ferkommcn, hcir do 

 ham slagter et feit Kalic. 



S r i C f f f cf). 



kämmen äg maar wehrt, dat 

 ik dann Sehn liidj ; maag 

 mi lo dnnn Deilünner. 



20. £n he niagct sik ap en 

 komm lo sann Tele. As hc 

 awer noch wied davoon was, 

 sah sann Tele ham, en dal 

 ded ham äirig, lipp eii frei 

 hain am d« llaals en mackel 

 ham. 



21. De Sehn awer secd to 

 liam: Tete ik häfsehniglön 

 de Ilemnicl en vor di, ik bei) 

 in de Tokammen äg maar 

 wehrt, dat ik dann Sclin Iiidj. 



22. Äwer de Tc(e sccd loaaii 

 von sin Dringe: bringt dal 

 becsl Klaid iorJe en lliie ham 

 oin , en du ham iin Fcnscrriiin- 

 a sinn Höinn enSchuera sinn 

 Föid. 



25. Entringt äa folt Kulv 

 jorde en slaagt dat. Ledj. öfs 

 ;ide en froilik wesc. 



24. Den ds lierr mann Sehn 

 was düdj en efs v.g labbend 

 blävei) (worden) , he was weg 

 (verlshn) en efs we fiiimen. 

 En sc fünc^e.T öln froilik lo 

 Wesen. 



25. Awcr de aMslo Selin was 

 a dat Fell, cn äs he nfy to'l 



Hüls komm, hiürt lie scliiuiicre 



1 ° 



en donsen.. 



26. En teclet to ham aaii 

 vöon de Dringe eiisced: wal 

 efs dat? 



27. De awer sced fO' ham: 

 dann Rrauder efs klmmcn cii 

 dann Tete hed an folt Kniv 

 slaagtigt derauer dat hc we 

 kinimcn eis. 



28. No ward lie diill en wcl 

 äg in gmigtf. Nö gitfg sann 

 Tele üd cn beed ham. 



29. I!c undwiirdet (swarct) 

 awer en seeH to sann Tete: 



Lock (lock man inn sen) söJahrdeen ick di, uiiheffdicn 

 vaale Jerr ihien ik di en ]:;;fjl5efe}il nie öbcrireten, un da 

 dann Gebod roch oller aiicr- liest inie nie cn Buek geben 

 Ircdcn, endo hast minoch oller <lat ick med niicn Frinudeu 

 an Riimnl dern, dat ik mä 

 mann Früunc froilik wcse kö. 



30. No Rv.CT de dann Scb;i 

 klnimcn efs, de sann Göiilj 

 med Hauren verbrojjht lied, 

 hast döham äufettKulr slaag- 



QMafteuffrf}. 



wcrlh , dat ick- dien Sölinhee- 

 tc ; maak mi us en van dica 

 Daglöhners. 



20. Un he maakt' si op, vtn 

 körn to sien Vadcr. As he 

 awerst noc'i ^vict af wcer, seg 

 em sien Vadcr, iin hc duerl' 

 etil, leep un feel cm 0«- *ien 

 Hals un kül'si' cm. 



2 1. Dg Söltn awerst sprök to 

 om : Vadcr ick licffsürinigt ia 

 Himmel un vär di. uir Liin nu 

 iiich mehr weilli, dat ick dien 

 Söhn lictlc. 



22. Awcr de Valer seggt' io 

 siei! Kncglen: liVing dat best 

 iviccd her, un tieckt em dat 

 an, iiiT gevt em en Ring an 

 sicne Hand ua Scho an sica« 

 Föd. 



25. Un brcngl cn mäst Xair 

 her un slaclil dat, un lad un» 

 ecien un lustig sieii (swicren). 



24. Denn di'.se niii: Jiöhn is 

 düdt west, un is wcdder op» 

 Icefl, he wcer verlahrn, un is 

 wcddcr funn worn. Un so 

 fung'i» au losüg to wcscn. 



25. Awerst de öldsf Sölin 

 wcer op dal Feld, un as heia 

 de ^ecg van dat Uai}S köni, 

 hörl'he dal Singen nnÜaiiserf. 



26. Uli hc rccp lo si een vaa 

 de Knegis un frög : wat dal 

 wcer? flo bedfilen Jiar?/ 



27. De awer seggt cm : Dien 

 Bruder is loriigg k:ii>i un dien 

 Vadcr hct cn niäst Kaivslachf,. 

 del hcem sund weddcp Jict. 



2S. Da ward hc diiH, unwnfl 

 nich bciiinn galiu; da köm 

 ücn VaJcr lieiüd un leet enii 



29. Hc anfwooil' awcr un 

 seggt' tom Vadcr: Siih, so vcci 



lostiü: wecr. 



io. Nu awer d.-i dien Söfi» 

 kam is, de sin God toed Ifn- 

 ren vnk!,;ddprt hat, best d» 

 ein eu uiäsl Kalv slaclifc, 



