északi szélesség hatása azért inéf;is fclismiT- 

 hetö. 



Kitűnt, hogy adatsorozatok ahipján közelítő- 

 leg meghatározható az egyes megfigyelési pon- 

 tokon a megérkezés átlagos ideje; hogy egy 

 megtigyelőhálózat, mely lehetőleg kiterjeszke- 

 dik a terület minden jellemző pontjára, már az 

 első évben is ad eredményt, lehetővé teszi a té- 

 vedések felismerését és kirekesztését; hogy fel- 

 tétlenül szükséges az aviphíenologiát a meteoro- 

 lógiával kapcsolatba hozni ; hogy az isepiptesi- 

 sek, vonulási utak vagy ezek ellenkezőinek a 

 kérdése csakis a vonulás localis lefolyásának — 

 kezdete, culminátiója és vége — jjontos meg- 

 figyelése által dönthető el. 



A meteorologia belevonása — Hegyfoky Ka- 

 bos értekezései az Aquila II — VI. kötetében — 

 egész sor fontos következtetést és thésist ered- 

 ményezett, melyek alapján mindketten képesek 

 voltunk bizonyos, Csehországból származó óriási 

 adatsoi-ozatokról kimutatni, hogy azok mester- 

 ségesen össze vannak rakva. Különösen mélyre- 

 hatók és megdönthetetlenek voltak a meteoro- 

 lógus érvei (c. Aquila« IV. 1897. p. 193-198). 



Egy kísérlet, melyet már az «Aquila» I. 1894. 

 kötetében tettem, azt eredményezte, hogy a füsti 

 fecske Európa területét lassanként szállja meg, 

 s hogy ehhez több mint száz napra terjedő idő- 

 köz szükséges — ismeretünk jelenlegi állása 

 szerint 105 nap - («Aquilan I.,III. és VI.). Hegy- 

 foky kimutatása szerint valószínű, hogy a meg- 

 telepedés menete összefügg az izotherma hala- 

 dásával ; viszont én kimutattam azt, hogy a 

 déli, már fészkelő füsti fecskéket az északabbra 

 telepedők átröpülik («Aqiiila» III. és VI.). 



A M. (). Központ gazdag és folytonosan növe- 

 kedő adatgyűjteménye már a rendezés és cso- 

 portosítás alkalmával is adott bizonyos fontos 

 eredményeket, melyek világos képet nyújtottak 

 az aviphiimologia feladatainak óriási méreteiről. 



Tartózkodnom kell itt ennek az anyagnak be- 

 ható ismertetéséről, mely nagy helyet kíván és 

 megelégszem avval, hogy rámutassak a követ- 

 kezőkre. 



Eltekintve attól, hogy a feldolgozások leg- 

 többször csak a tavaszi vonulást ölelik fel, az 

 őszi vonulást alig érintik, melyet majd ezután 

 kell elővenni, már az adatok egyszerű rende- 



gilt iibor nur in relativem Sinne, da der Einfluss 

 der Breite doch auch erkennbar bleibt. 



Es folgte, dass auf Grund von Datenreihen die 

 durchschnittlichen Ankunftszeiten der Punkte 

 annähernd bestimmt werden können : dass ein 

 Beobachtungsnetz, welches möglichst alle cha- 

 rakteristischen Punkte eines gegebenen Gebietes 

 bedeckt, schon im ersten Jahre zu Resultaten 

 führt und die Ausscheidung von Irrthümern 

 ermöglicht ; dass die Verbindung der Avipha?- 

 nologie mit der Meteorologie unbedingt noth- 

 wendig ist ; dass die Frage der Isepiptesen, der 

 Zugstrassen oder des Gegentheiles nur durch 

 die genaue locale Beobachtung des Zuges hin- 

 sichtlich des Beginnes, der Culmination und 

 des Aufhörens angestrebt werden kann. 



Das Eingreifen der Meteorologie — Schriften 

 J. Hegyfoky's in Band II — VI des «Aquila» — 

 ergaben eine ganze Reihe der wichtigsten Con- 

 clusionen und Thesen und waren wir beide im- 

 stande gewisse, riesige Serien umfassende Zugs- 

 daten aus Böhmen, als absolut unhaltbar, weil 

 künstlich zusammengestellt, blosszulegen. Be- 

 sonders einschneidend und unverrückbar waren 

 die Beweise der Meteorologen — «Aquila» IV, 

 1897, p. 193. u. 198. 



Ein Versuch, den ich schon in «Aquila» I, 

 1 894 anstellte, ergab, dass das Gebiet Europas 

 von der Rauchschwalbe sozusagen besiedelt 

 wird, und dass hiezu ein Zeitraum von mehr 

 als einhundert Tagen — nach gegenwärtigem 

 Stande des Wissens 105 Tage — «Aquila» I, III 

 und VI — erforderlich ist. Hegyfoky wies mit 

 Wahrscheinlichkeit nach, dass Besiedelung und 

 Gang der Isothermen zusammenhängen ; hin- 

 wiederum ich, dass ein Ueberfliegen der südlich 

 schon nistenden Rauchschwalben durch nörd- 

 licher ansässige erfolgt — Aquila IH und VI. 



Die reiche und stets wachsende Datensamm- 

 lung dei- Centrale gab schon im Laufe der Sich- 

 tung und Gruppierung gewisse wichtige Resul- 

 tate, welche die riesigen Dimensionen der Auf- 

 gaben der Aviphamologie deutlich erkennen 

 lassen. 



Ich enthalte mich hier einer eingehenderen 

 Darlegung dieser Materie, welche grossen Raum 

 erfordert, und begnüge mich mit folgenden An- 

 deutungen. 



Abgesehen davon, dass die Bearbeitungen 

 zumeist nur den Frühlingszug betreffen und 

 den Herbstzug kaum berühren, der erst vorge- 

 nommen werden muss, wirft schon die Sichtung 



