m: 



tokon nyugszik, Liogy helyes legyen: az egyes 

 íidatoknak oly mértékű megbízhatóságát felté- 

 telezi, a mi már eleve is ki van zárva. 



3. S végül, hogy az eljárás biológiai szem- 

 pontból is helyes legyen, ahhoz még az is fel- 

 tétlen szükséges, hogy ne az érkezési napok 

 tetőzése, hanem a vnnaián valúili hloìo<iìai citl- 

 miiíátiója -~ e kettő éppen nem ugyanazt je- 

 lenti ! rögzittessék ; a mi a kivitelben aztán 

 annyit jelentene, hogy ne csupán az első érke- 

 zés, hanem a vonulás egész lefolyása : a kez- 

 áeltó'l (/ befejezésig, még pedig állomásról-állo- 

 másra ügyeltessék és jegyeztessék ; a mi (még 

 ha egyáltalán kivihető (?) lenne is) a megfigye- 

 lők olyan mérvű megterhelésével járna, hogy 

 minden nagyobb szabású megfigyelést, szóval 

 még a lehetőségét is annak, hogy sok adatot 

 kapjunk, már maga ez az egy körülmény is meg- 

 semmisítené. 



Az 1898. évi anyag graphikai táblázatai 

 (XXXin — XXXIX. tábla) fennebbi feltevéseimet 

 igazolni látszanak. 



Mint már előbb is megjegyeztem, minden 

 egyes földr. négyszög graphikonját külön-külön 

 megrajzoltam, még pedig akként, hogy a be- 

 érkezett adatokat pentádonkint csoportosítottam, 

 (a pentádsorozat január 1-töl indul ki, s e sze- 

 rint így alakul: január 1/5, 6,10, 11/15, 16/20, 

 21 25, 26 30. 31/február 4, 5,9. 10, 14 é. í. t.) : 

 de már a graphikonokat az adatok százalékos 

 viszonya alapján rajzoltam meg. Csakis ily mó- 

 don volt lehetséges ama nagyon is különböző 

 mérvben megfigyelt területeket, a melyek az 

 adatok mennyisége szerint egymástól lényege- 

 sen különböztek, csak némileg is egységes ala- 

 pon kezelni s viszonyítani. 



Ha már most az ide vonatkozó táblákat 

 (XXXni— XXXIX) átvizsgáljuk, azokból — és 

 ez az összes graphikonokról áll, melyek kellő 

 számú adaton alapulnak — a következő ténye- 

 ket constatálhatjuk : 



1. Az ttiialol.iiuk többé-kevésbbé élesen ki- 

 fejezett culmiuátiója mutatkozik minden egyes 

 területi egységben — legyen bár földr. néyii- 

 szöijröl, egész zónáról, vagy végióról szó — 

 egyaránt. A mennyiben a graphikon görbéje 

 minden esetben alulról indul ki, bizonyos pcn- 

 tádoklían kicsúcsosodik, s azután ismét lefelé 

 irányulva, laposan vész el. 



:!. A síkságok, tehát alacsony tcngorszini fek- 

 vésű tei'ületek iíllaliíh(íii iicslieiiyebli, de hegye- 



daten basirt, entsteht die \ orbedingung der 

 absoluten Zuverlässlichkeit der Ankunftsdaten 

 was ah ovo gänzlieh ausgeschlossvii ist. 



3. Damit das Verfahren auch biologisch rich- 

 tig sei, erfordert dasselbe endlich, dass nicht 

 die Culmination der Ankidifl.dage, sondern die 

 ivdhren. hirdogisi-hen /ag>^-Cnlìiiiiìalinii (die 

 beiden sind gar nicht gleichbedeutend!) 

 fixiert werden ; es müssten demnach Station für 

 Station nicht blos die erste Aiikunfl, sondern 

 der ganze Verlauf — sammt Scheitel und Ah- 

 natime — des Zuges beobachtet- und notiert 

 werden, was (wenn überhauijt ausführbar?) zu 

 solcher Belastung der Beobachter führen würde, 

 dass dadurch eine Generalisation der Beobach- 

 tung ■ — mithin die Möglichkeit viele Daten zu 

 erhalten — schon von vorn herein gänzlich 

 ausgeschlossen erscheint. 



Die graphische Zusammenstellung (Tafel 

 XXXIII— XXXIX.) des 1898-er Materials scheint 

 die oben angeführten Voraussetzungen zu recht- 

 fertigen. 



Wie schon weiter oben bemerkt habe ich das 

 Graphikon eines jeden geogr. Viereckes separat 

 gezeichnet, u. zw. so, dass die eingelaufenen 

 Daten Pentadenweise (5 — Ő Tage zusammeuge- 

 fasst, deren Ausgangspunkt der 1 -te Jänner des 

 Jahres ist, also Pentaden wie folgt entstehen : 

 Jänner i/s, ^/lo, ",i5, i^äo, ^Vas, ^^/so, 31. Febr. 

 Febr. 4, ^/s. ^°/u, v. s. v,.) gruppiert worden, 

 die Graphikons selber aber auf Grund des 

 prozentualen Verhältnisses der Daten gezeich- 

 net worden sind. Nur auf diese Weise war es 

 möglich die sehr verschieden beobachteten ein- 

 zelnen Territorien, welche enorme Differenzen 

 in der Anzahl der Daten aufweisen, auf einiger- 

 massen einheitlicher Grundlage zu behandeln 

 und zu vergleichen. 



Wenn wir nun die sämmtlichen Tabellen 

 (Taf. XXXni— XXXTX.Ì betrachten, so können 

 wir daraus — und das gilt für sämmtliche 

 Graphikons, welche auf genügend viele Daten 

 basieren — folgende Sätze aufstellen : 



1. Bei einer jeder Territorialeinheit (iiaig dies 

 das geogr. Viereck die ganze Zone oder liegion 

 sein) ist eine mehr oder weniger scharf ausge- 

 prägte Culmination der Daten bemerkbar, in- 

 dem die Richtung der Graphikoncurve von 

 unten ausgeht sich in gewissen Pentaden erhebt, 

 dann wieder abwärts gerichtet — flach verlauft. 



2. Territorien, welche in der I'llicnc. also 

 hypsometi'isch uiediig liegen, gelicii im Altgr- 



