377 



lünket : minél hegyesebb a régió, annál lapo- 

 sai)!) s szélesebb a grapliikon görbéje. 



S ha legvégül az egész országot összesítve 

 tekintjük, az 1898. év adatai a márczius 27/31. 

 pentáflban enlminálnak, de mégis a graphikon- 

 görbének szemmel látható elhajlásával április 

 első pentádjai felé. S ha nem akarjuk elmulasz- 

 tani a magyarországi jól megfigyelt hét évjáratot 

 a culminátio alapján is összehasonlítani, akkor 

 vizsgáljuk meg a következő táblázatot : (Lásd 

 378. oldah.) 



E táblázatból azt látjuk, hogy az egyes év- 

 járatok; culminátiói ingadozásnak vannak alá- 

 vetve, akár csak az évek érkezési átlagszámai. 

 Nagyban és egészben meg is felel az ez utóbbiak 

 ingadozásának, de a culminátiók ingadozása 

 mégis nagyobb, mint az átlagszámoké. Ha már 

 most figyelembe veszszük azt, hogy a culmi- 

 nátio kialakulásánál néha igazán csak egy-két 

 adat dönt (pl. az 1890., 1895. és 1897. éveki s 

 más, majdnem ugyanolyan népes pentádok el- 

 lenben (pl. 1890 márczius 22/26—41 adatával; 

 április 11,15 — 46 adatával stb.) a culminátio 

 kialakításához semmivel sem járulhatnak hozzá, 

 az átlagszámok megállapításánál ellenben az 

 adatok egész összessége figyelembejön . . . mind- 

 ezeket összevetve, részemről kénytelen vagyok 

 nyiltan bevallani, hogy ez utóbbiakat (átlag- 

 számok) biztosabb, megfelelőbb, s az összjelen- 

 ségeket hűebbeu tükröztető kutatási eszköznek 

 tartom. 



Az évjáratok különbözésének okairól, a me- 

 lyek minden valószínűség szerint az illető évek 

 ])hienologiai alakiüásában gyökereznek, ftő 

 Heovfokt Ivabos úr fog meteorológiai szem- 

 pontból részletesebben szólni. 



S ezzel végeztem. 



Jól tudom, hogy mindaz, a mit egy ilyen 

 aránylag nagy anyag alapján is elérhettem, 

 nagyon kevés, s hogy az elért eredmények 

 is ha egyáltalán lehet ilyenről szó — 



főként csak a kutatás módszereit közelítik meg 

 tételesen vagy tagadólag. Ahhoz azonban, hogy 

 magához a vonulás lényegéhez is közelebb fér- 

 kőzhessünk, még mindig nincsen elég eszkö- 

 zünk. 



A mi a «//o/?«, a «iiììkoì--?" s némileg még a 

 «liogyan?« kérdést is illeti, vagyis azt, hogy 

 sikerült-e egy adutt területen a vonulás tény- 

 leges lefolyását hacsak egy fajra nézve 



Aquila. VU. 



Satz : Je gebirgiger die Region desto ilacher, ge- 

 dehnter ist die Curvenlinie. 



Wenn wir endlich das ganze Land nehmen, 

 so culminiren die Daten des Jahres 189.S in der 

 Pentade ^'/ai März, doch mit fühlbarer Neigung 

 der Curvenlinie gegen Anfang April. — Wollen 

 wir hier eine vergleichende Zusammenstellung 

 der in Ungarn gut beobachteten sieben Jahr- 

 gänge nicht versäumen, so erhalten wir die fol- 

 gende Tabelle: (Siehe pag. 378.) 



Die Tabelle ergiebt dass die Culmination der 

 einzelnen Jahrgänge variirt, so wie auch die 

 Ankunftsdurchschnitte. Im Grossen und Gan- 

 zen entsprechen sie den Letzteren, doch ist die 

 Schwankung der Culminationen grösser als die 

 der Durchschnittszahlen. Und wenn wir beden- 

 ken dass bei den Culminationen manchmal sehr 

 wenig Daten (z. B. Jhg. 1890, 1S95, 1896) ent- 

 scheidend sind, andere Pentaden dagegen (wie 

 1890 März ^^,2e. mit 41 Daten, April n. i6 mit 

 46 Daten d. J. u. s. w.) ihre Wirkung gar nicht 

 fühlen lassen können, bei den Durchschnitts- 

 zahlen dagegen sämmtliche Daten in Betracht 

 kommen, fühle ich mich meinerseits gezwungen 

 die Letzteren als instructi vere und die Gesammt- 

 erscheinung treuer darstellende Mittel der For- 

 schung zu halten. 



Über die Ursachen der Jahrgangsdifferen- 

 zen — welche aller Wahrscheinlichkeit nach 

 in der phänologischen Gestaltung der Jahre 

 wurzeln — wird Herr Jakob Hhotfoky aus 

 meteorologischem Staudpunkte eingehender 

 sprechen. 



Nun habe ich meine Arbeit beendigt. Ich 

 fühle wohl, dass es sehr wenig ist, was ich auf 

 Grund dieses verhältnissmässig grossen Mate- 

 riales erreichen konnte, dass ferner die Resul- 

 tate, wenn von solchen überhaupt gesprochen 

 werden darf, hauptsächlich nur der Methode 

 der Forschung positiv oder negativ näher kom- 

 men. Dem Wesen des Zugsphänomens dagegen 

 selbst näher zu treten sind unsere Mittel nicht 

 ausreichend. 



Was die Fragen «Wo-?«. (tWtdiii?» und 

 einigermassen auch das «Wie'?« anbelangt, das 

 heisst den Verlauf des Zuges (freilich nur einer 

 Vogelart) einmal wi'uigstens aunii licrnd treu 



48 



