Minnestal öfver Professor Adalbert Knieger. 5 



Carl Nikolaus Adalbert Krueger ^) var, såsom kändt, till börden icke 

 linne. I det gamla kulturlandet Tyskland, hvarifrån vårt lands utveckling 

 hemtat så många impulser, föddes han den 3 December 1832 på en historiskt 

 ryktbar plats, nämligen i de gamla tyska riddarenas slott Marienburg i 

 Preussen. Hans fader Carl Edvard Krueuer beklädde nämligen vid denna 

 tid platsen af domänräntmästare och hade såsom sådan embetsvåning i slottet. 

 Modren hette Emma Bever. Efter att först hafva besökt elementarskolan i 

 födelsestaden, öfverflyttades sonen 1846 till gymnasiet i Elbing samt året derpå 

 till det i "Wittenberg, der fadren samtidigt utnämts till Amtsrath och ekonora 

 vid universitetet. Efter derstädes aflagd maturitetsexamen blef Krueger våren 

 1851 inskrifven såsom student vid universitetet i Berlin, der han under tvenne 

 år hängaf sig åt hufvudsakligen matematiska och naturvetenskapliga studier, 

 men der han äfven torde hafva grundlagt och förkofrat den förtrogenhet med 

 latinet, som vid flere vetenskapliga arbeten kom honom väl till pass och hvar- 

 öfver han äfven var icke litet stolt. 



I det curriculum vitae, hvilket i enhghet med det äfven fortfarande be- 

 stående bruket vid de tyska universiteten är vidfogadt Kruegers doktorsdispu- 

 tation, säger han, att redan vid denna tid astronomin på honom utöfvat en 

 sådan dragningskraft, att han beslutat deråt egna alla sina krafter. Det var 

 ock i denna afsigt han år 1853 begaf sig till Bonn, för att under Argelandeks 

 ledning fortsätta sina astronomiska studier. Den outtröttlighet i arbetet, den 

 entusiasm och själf uppoffring för vetenskapens höga mål, som Argelandek fann 

 hos den unge studenten och hvilka äro så oundgänghga egenskaper för den, som 

 skall sysselsätta sig med de omfattande uppgifter, hvilka den praktiska astro- 

 nomin ställer, gjorde, att Asgelander särskildt fäste sig vid Krueger och, blott 

 få månader efter hans ankomst till Bonn, anstälde honom såsom andra assistent 

 vid observatoriet hösten 1853. Redan tidigare hade Argelander pröfvat Krue- 

 GERS förmåga under frivilligt medarbetarskap. 



Det arbete, för deltagande hvari Krueger blef anstäld vid Bonner obser- 

 vatoriet, satte också dessa egenskaper i högsta grad på prof. Det var det 

 vidl3d'tiga företag, hvilket mera än något annat skall bära Argelanders namn 

 till eftervärlden: hans berömda genommönstring af himmelens norra hemisfär. 

 Den tanke, som der är realiserad, af ser upptecknandet af samtliga på norra 

 hälften af himmelen befintliga stjärnor t. o. m. en viss storleksklass samt dessa 



') Vid atfattandet af deuna minnesteckning liar jag haft förmånen kunna kollationera med en 

 nekrolog, publicerad i Astronomische Gesellschafts Vierteljahrsschrift af professor Kruegers svärson, 

 professor H. Kkeutz. 



