Minnestal üfvm- Professor Adalbert Knierjer. 9 



skall mätas. Äfven kan denna icke uppmätas direkt, utan endast härledas ur 

 de, äfvenledes mycket små, furändringarna i himlakroppens läge till närliggande 

 stjärnor. Bestämningarna ställa derför ock stora fordringar på iakttagaren. 



Observationerna fortsattes öfver något mera än en fullständig period, från 

 den 28 Juni 1858 till den 20 JuU 1859. En utförlig publikation af dessa 

 observationer och af derpå grundade beräkningar och undersökningar har 

 KRUE(iER offentliggjort i 51:sta bandet af Astronomische Nachrichten. 



Anledningen för Kruecjer att göra särskildt denna stjärna till föremål för 

 sina undersökningar var främst sannolikheten, att, då dess egeni'örelse uppgår 

 till 1" om året och omloppstiden inom dubbelstjärnan utgör endast 95 år, 

 medan storaxeln är 5", stjärnan betinner sig jämförelsevis nära till vårt sol- 

 system och sålunda äger en mätbar parallax. Dess egenskap af dubbelstjärna 

 skulle tillika göra, att, om parallaxbestämningen lyckades, äfven värdet för de 

 två komposanternas sammanlagda massa i enlighet med den tredje Keplerska 

 lagen skulle finnas. 



En annan rent praktisk grund till detta val var den, att i stjärnans 

 närhet befinna sig tvänne andra stjärnor, h vilka genom sin nära symmetriska 

 ställning till jj Ophiuchi förträffligt egna sig såsom jämförelseobjekt till denna, 

 i det att verkan af återstående instrumentfel derigenom så godt som fullständigt 

 elimineras. Slutligen önskade Krueger, som intill denna tid enligt egen uppgift 

 icke sysselsatt sig med noggrannare mätningar med heliometern, genom före- 

 tagandet af en längre undersökning göra sig fullt förtrogen med detta svåra 

 instrument samt undersöka, hvilka inflytelser utom redan kända vid detsamma 

 kunde göra sig gällande och hvilken noggrannhet, han vid observationer med 

 detsamma kunde hoppas. I valet af objekt och än mer genom det sätt, 

 hvarpå Krueger anordnade och i detalj utförde dessa observationer, framstår 

 han emellertid redan nu som den rutinerade och i instrumentens behandling 

 fullt inkomne astronomiske iakttagaren, som väl förstår, huru han skall inrätta 

 sig, för att af vinna de instrumentella hjälpmedlen möjligast bästa resultat. 



Hvad bearbetningen af observationerna beträftar, må anföras, att denna 

 först omfattar en undersökning af iakttagelsernas noggrannhet vid olika beskaf- 

 fenhet hos luften och deraf följande vigtsfördelning samt vidare af de periodiska 

 ojämnheterna hos mikrometerskrufven. På grund af de observerade summorna 

 af stjärnornas af stånd från de två jämförelsestjärnorna göres derpå en beräkning 

 af de sannolikaste värdena för skrufvens temperaturkoefficient samt för verkan 

 af stjärnornas egenrörelse. De erhållna resultaten äro något påfallande, i det 

 att värmekoefficienten reducerats till hälften af den af Winnecke visserligen 

 endast ur ett fåtal bestämningar erhållna, medan inflj^telsen af egenrörelserna 



