10 Anders Donner. 



vuxit till det tredubbla mot det väntade. Det senare resultatet synes Kkueger 

 tvifvel underkastadt och han går derför, sedan han visat, att förhandenvarande 

 stjärnobservationer här icke kunna gifva ledning, till en undersökning af de 

 egenskaper hos instrumentet, hvilka kunde gifva anledning till ett i detta 

 afseende vilseledande i-esultat samt beaktar dervid särskildt mikrometerskrufvens 

 sammanpressning genom tyngden af objektivet och dess fattning samt inverkan 

 af olika spänning hos den på skrufven verkande fjädern. Resultatet af de 

 anstälda försöken visar emellertid, att åtminstone den förra af dessa felkällor 

 icke kan hafva något nämnvärdt inflytande. Krüeuer påpekar deremot, att en 

 orsak till det nämda resultatet kunde ligga i den olika temperaturen hos objek- 

 tivet och skrufven, men förbehåller sig i detta afseende öppen talan. 



Till följd af jämförelsestjärnornas synnnetriska läge, måste emellertid dessa 

 felkällors inverkan på skilnaden emellan hufvudstjärnans af stånd till dem 

 bägge vara försvinnande. Det är nu ur denna skilnad som det med under- 

 sökningen afsedda hufvudändamålet skall vinnas: bestämningen af parallaxen 

 för 2^ Ophiuchi. Dervid införas såsom obekanta såväl medelskilnaden 1859:o, som 

 dennas förändringar genom både egem-örelser och parallax. Såsom slutresultat 

 framgår värdet för den relativa parallaxen af p Ophiuchi i förhållande till de 

 två jämförelsestjärnorna: 



Parallaxen -= 0".i59 + O".oo96 



Sina observationer öfver p Ophiuchi fortsatte Krueger emellertid ännu 

 under hela sin vistelse i Bonn, nämligen ända till den 4 Maj 1862. I en 

 uppsats i 59:de bandet af Astronomische Nachrichten har han publicerat dessa 

 senare observationer och tillika behandlingen af hela det af honom samlade 

 materialet. Undersökningen har dervid företagits på analogt sätt som vid den 

 förut offentliggjorda af första årets observationer. Resultaten bekräfta äfven 

 de förut funna i alla hänseenden utom beträifande den af stjernornas egen- 

 rörelse frambragta verkan. Krueger hade således rätt, då han drog i tvifvels- 

 mål det tidigare resultatet i denna punkt. Sannolikt har den skenbara verkan 

 uppstått genom förändringar af spänningen hos den på mikrometerskrufven 

 verkande fjädern. Erfarenheter af Adweks, offentliggjorda i N:o 1414 af 

 Astr. Nachr., peka nämligen med bestämdhet på realiteten af ett sådant infly- 

 tande och föranleda honom till en modifikation af behandlingsmetoden. 



Det slutliga värdet för den relativa parallaxen blir 0".i5o med ett sannolikt 

 fel af + 0".oo60. 



Under antagande af Bessels sätt att ur stjärnornas storleksklasser sluta 

 till deras sannolika parallax finner Krueger den absoluta parallaxen för 



