12 Anders Donner. 



utsträckte till kl. 4 — 5 på morgonen, var derjärate sällskapandet med hans 

 käraste vän Sohönfeld. — ■ — — Att i sällskap med sina närmaste vänner 

 företaga promenader eller utfärder i Bonns sköna omnejder hörde till hans 

 käraste förströelser. Äfven hängaf han sig gerna åt kroppsliga öfningar, 

 likasom han ock var utmärkt simmare och gymnast. Om vintrarna besökte 

 han med förkärlek de utmärkta konserter, hvilka Bonn erbjöd. Städse åter- 

 vände han emellertid med fullaste fröjd till sina vetenskapliga arbeten, hvilka 

 så helt och hållet voro honom nog. Ett verkligen idealiskt förhållande rådde 

 emellan Schönfeld, min afhållne man och min fader, och ofta hörde jag den 

 sistnämde prisa sin lott, att han i sina båda assistenter funnit sådana med- 

 arbetare. Derför blef ock för min man skiljsmessan icke lätt från förhållanden, 

 hvilka blifvit honom så kära, och likväl blef denna det första steget till den 

 lyckligaste perioden i hans lif, den som han fann i vårt kära Finland." 



Bättre kan man ej skildra detta lif och de betingelser som gjorde 

 detsamma lyckligt: ett ihärdigt och fruktbringande arbete och umgänget 

 inom en krets, som helt motsvarade Keuegees intressen, vanor och lifsupp- 

 fattning. 



Ur kretsen skildes Schönfeld år 1859, då han kallades till föreståndare 

 för observatoriet i Mannheim. Hans plats såsom första assistent i Bonn öfver- 

 gick derefter till Keueger, hvilken i Juh 1860 derjämte antogs till privat- 

 docent i astronomi vid universitetet. Länge skulle hans vistelse i Bonn dock 

 icke mera räcka. 



Genom professor Woldstedts död den 18 Oktober 1861 hade lärostolen i 

 astronomi vid Finlands universitet blifvit ledig. Vid ansökningstidens utgång 

 befanns, att professionen ansökts af tvenne personer, nämligen biträdande astro- 

 nomen vid Vetenskapsakademin i Stockholm, D. G. Lindhagen, numera samma 

 akademis ständige sekreterare, och af D:i' A. Krueger. Hvardera anhöUo 

 tillika om befrielse från skyldigheten att aflägga särskilda specimina. Sedan 

 Consistorium i vanlig ordning hänskjutit dessa ansökningar till yttrande af 

 Fysisk-Mathematiska Fakulteten, anmodade denna professoren Lindelöp att der- 

 öfver främst afgifva utlåtande. I detta säges, efter en analys af Kruegerö 

 utgifna arbeten, att „de utmärka sig genom en omsorgsfull behandling af ämnet 

 och vittna tillräckligt om författarens mogna insigter och om den aktnings- 

 värda ståndpunkt han redan innehar såsom vetenskapsman". Tillika framhålles 

 Kruegees deltagande i Argelandees genommönstring af norra himlen, det 

 utmärkta tillfälle han derunder egt att förvärfva sig grundlig kännedom af den 

 praktiska astronomin och instrumentens behandling, samt att han såsom docent 

 i Bonn ledan aflagt prof på läiareförmåga. Utlåtandet slutar derför ock med 



