4 Andkrs Donner. 



Johan August Hugo Gyldén var ett barn af denna stad ^), född i Hel- 

 singfors den 29 Maj 1841, såsom son till den för sin originalitet bekante 

 professorn i grekiska litteraturen Nils Abraham Gyldén och hans maka fri- 

 herrinnan Beata Sofie Wkede. Liksom fadern ifrade ock modern för litteratur 

 och konst och var bland annat en af författarinnorna till den visserligen om 

 intresse för poesi vittnande, men för öfrigt mera om välmening än om kritik 

 vittnande dikt- och novellsamlingen „Insjövågen". Det vore dock orätt, att be- 

 döma fru Sofie Gyldén endast häraf ; tvärtom samstämma omdömena deri, att hon 

 var ovanligt beläst och hade ett ganska fint öra för både diktkonst och uuisik. 



Hugo var den enda af flera syskon, hvilken öfverlefde barnaai'en. Då 

 hans helsa såsom barn derjämte var ömtålig, blef han föremål för något kle- 

 mande omsorger från särskildt modrens sida. Det dåtida Helsingfors choque- 

 rades icke litet öfver att Hugo Gyldén icke sattes i någon skola. Man ran- 

 kade på hufvudet och mente tro på, att af honom visst aldrig skulle bli folk. 

 Risken var ju i själfva verket icke heller så ringa och hade för ett vanligt 

 barn lätt kunnat leda till betänkliga följder. 



Fadren skulle leda hans inhämtande af skolkunskaper. Med Hugos böjelse 

 för matematik och naturvetenskap, hvilka nog icke torde legat för professorn i 

 grekiska, fick sonen dock snart mest själf sörja för sin undervisning. Tonen 

 i hemmet var emellertid och framförallt den, att man borde på allt sätt intel- 

 lektuelt förkofra sig, och detta jämte Hugos tidigt utvecklade förstånd och 

 ambition samt intresse för läsning åstadkom, att han gjorde snabba framsteg 

 och, alla spådomar till trots, redan vid 16 års ålder tog en glänsande student- 

 examen. 



För öfrigt lämnades honom i hemmet vida mera frihet, än livad under 

 barnaåren eljest plägar vara fallet. Han fick styra och ställa som han ville, 

 följa sina tycken samt välja sin sysselsättningar efter behag. I öfverensstäm- 

 melse med den nedärfda smaken för konst, sysslade han åtskilligt med måleri, 

 men i synnerhet med musik. Intresset för musiken bibehöll han föröfrigt äfven 

 under hela lifvet och var såsom pianist t. o. m. ganska framstående, spelade 

 gerna, ehuru aldrig för främmande, hvarför ock hans skicklighet härutinnan 

 icke blifvit mera känd. 



Då Hugo Gyldén icke besökte någon skola, ägde han blott få jämnåriga 

 kamrater. Afstängningen från sällskapandet med andra gossar, det myckna 



') Vid denna minnestecknings förberedande för tryckning har jag haft förmånen kunna betjena 

 mig af O. Backlunds nekrolog i Astronomische Gesellschafts Vierteljahrsschrift och O. Callan- 

 DREAu's i Bulletin Astronomique, samt af en samling bref, vexlade emellan Gyldén och M. Ch. Her- 

 MiTE, hvilken brefsamling af professorskan Therisse Gyldén välvilligt stälts till mitt förfogande. 



