6 Anders Donner. 



Det fanns dock en omständighet, som visserligen icke kunde influera på 

 det akademiska vitsordet, men som jämte den korta tid, inom hvilkeu disputa- 

 tionerna aflagts, är vigtig för bedömandet af Gyluéns kapacitet. Det är den 

 omständigheten, att han hufvudsakligen var autodidakt. Likasom han till 

 större delen på egen hand flck skaifa sig sin elementarbildning, så hade han 

 ock mycket liten ledning vid inhämtandet af grunderna till sitt astronomiska 

 vetande. Den dåvai-ande professorn i astronomi, Fredrik Woldsteut, led l'edan 

 vid denna tid starkt af den sjuklighet, hvilken snart gjorde honom oförmögen 

 att sköta sitt embête '). Hansen åter var föreståndare för en helt och hållet 

 för forskning afsedd institution, der han icke hade undervisningsskyldighet och 

 derför icke heller kunnat förvärfva vana vid handledandet af nybegynnare. 

 Han var själf en storslagen personlighet, full af fruktbara idéer och mäktig 

 att uppväcka sådana hos andra samt att intressera och att lifva dem till själf- 

 verksamhet, men för ett planmässigt uppskolande hade han hvarken fallenhet 

 eller lust. För Gyldéns utbildning har dock denna vistelse i Gotha varit af 

 af görande betydelse. 



Gyldéns egenskap att väsendtligen hafva varit autodidakt förklarar upp- 

 komsten af de brister, hvilka med rätta anmärktes i hans — man bör komma 

 ihåg det — i hans första ungdomsår utgifna specimina. Han disputerade näm- 

 ligen för doktorsgrad vid 20 års ålder, för docentur, då han var 21 år gammal. 

 Å andra sidan har helt säkert vanan och förmågan att själf sörja för sin 

 utbildning och bryta sig väg varit af väsentlig betydelse för utvecklandet af 

 den själf ständighet, hvilken hos Gyldén både såsom person och forskare var 

 ett så synnerligen framträdande drag. 



I ett antal bref under vistelsen i Tyskland skrifna till hans föräldrar, 

 hvilka bref Gyldéns efterlefvande maka haft vänligheten ställa till mitt förfo- 

 gande, framstår han såsom den väluppfostrade unge mannen, hysande stor till- 

 gifvenhet för föräldrarna och under l'esan ådagaläggande lifligt intresse . för 

 natur och folk, men dock tillika och framför allt otålig att komma till ett 

 ordnadt arbete. Det stilla lifvet i Gotha och umgänget med Hansen, som 

 lefde endast för att arbeta och som sällan lät förmå sig att deltaga i säll- 

 skapslif eller förströelser, lämnade snart Gyldén rikt tillfälle till arbete och 

 förkofran. Såsom ett gladt afl)rott häri motsåg han det besök, hans föräldrar 

 gjorde under en resa till Tyskland. 



') Att Woldstedt mot Gyldén skulle fattat nägon särskild motvilja, såsom man af en af Ner- 

 vänder meddelad anekdot från Gyldéns ottentliga kandidatexamen vore böjd att antaga, motsägas med 

 bestämdhet af andra. Enligt hvad professor S. LbmstrOm meddelat mig, var det icke Gyldén utan 

 hans examenskamrat, som vid nämda tillfälle var föremål für Woldstedts sarkasm. 



