Minnestal öfver Professor Hugo Gyldm. 11 



blefv'o dessa funktioner en kraftig häfstång för öfvervinnande af SA^årigheterna 

 vid en mängd uppgifter af mycket olika natur. 



Dessa arbeten tillhöra emellertid icke mera perioden för hans vistelse i 

 Pulkowa. Om ock der intagande en högst aktad ställning, var han ju dock 

 underordnad direktorn och begynte småningom längta efter en fullt själfständig 

 position. En personlighet af Gyldkns höga begåfning och mångsidiga intressen 

 kunde derjämte icke i längden tinna sina andliga behof tillfredsstälda genom 

 att år ut och år in vistas i en trång krets af ett fåtal personer, temligen iso- 

 lerade på en liten fläck på landsbygden. Låt vara, att dessa personer hade 

 samma hufvudintresse som han och att umgänget med dem ofta kunde vara i 

 vetenskapligt hänseende både väckande och instruktivt, så saknade dock denna 

 tillvaro de lif vande impulser utifrån, som kulturmenniskan icke utan af saknad 

 och i längden skada kan umbära. Huru lockande för en lärd det derför kan 

 tyckas att få tillbringa sitt lif fri från alla yttre pligter och störande inflytelser 

 samt helt och hållet för sin vetenskap, så är det likväl lätt att föreställa sig, 

 hurusom en sådan tillvaro, fortsatt under decennier, slutligen måste blifva en- 

 formig och föda en allt starkare känsla af otillfredsställelse. Ännu svårare 

 bhr saken för damverlden, livilken icke eger det sammanhållande bandet af 

 sträfvanden för ett gemensamt mål och hvai's ofta ganska olikartade element 

 af ödet sammanförts till en liten fläck och hänvisats till att dagligen se och — 

 uttråka hvarandra. Härtill kommer ännu en stor svårighet — barnens uppfostran. 



Familjen Gyldén begynte ock starkt längta bort från Pulkowa. När derför 

 den efter N. I. Selander ledigblifna platsen såsom Svenska Vetenskaps-Aka- 

 demiens astronom och föreståndare för observatoriet i Stockholm, hufvudsakligen 

 på J. SvANBEEGs tillskyndau, erbjöds Gyldén, mottog han densamma med tack- 

 samhet och öfverflyttade till Stockholm år 1871. Anbudet var så mycket 

 kärkomnare, som Gyldén allt sedan barndomen hyst en varm tillgifvenhet för 

 Sverige. Båda hans föräldrar voro födda före år 1809, således på då svenskt 

 område och stodo genom upprepade besök samt genom slägt och vänner i liflig 

 förbindelse med Sverige. 



Gyldéns ef terlef vande maka har härom i bref meddelat mig: „...När så 

 förhoppningen att tinna en vetenskaplig verksamhet för lång tid tillintetgjordes 

 för min dåvarande fästman i Finland, men densamma sedermera, efter en åtta- 

 årig vistelse i Pulkowa, förverkligades i Sverige, då var det en djup tacksam- 

 het, som ännu fastare band honom ^id detta land, en tacksamhet, åt h^ilken 

 han gaf uttryck på mångahanda sätt. 



Det var också af detta skäl han härstädes i början skref alla vetenskap- 

 liga afhandlingar på svenska, och det tarfvade enträgna och upprepade fram- 



