12 Anders Oonner. 



ställningar från vetenskapliga kretsar i utlandet, innan han lät beveka sig att 

 skrifva de större arbetena \)îi franska eller tyska." 



I Sverige lefde sig Gyldkn snabbt in i förhållandena och tritdes godt i 

 sitt andra fosterland, der han ock stannade till sitt lifs slut. Han tog en 

 verksam del i det vetenskapliga lifvet i Sveriges hufvudstad och blef äfven 

 anlitad i andra värf, än dem som närmast anslöto sig till hans embête såsom 

 akademiker; sålunda var han i närmare ett qvart sekel matematiker ocli senare 

 ordförande i direktionen för lifförsäkringsbolaget Thule, till hvars utomordentliga 

 framgång han i betydande grad bidragit. Äfven för öfrigt yhy han intresserad 

 försäkringsman, har i denna egenskap deltagit i flera af statens komitéer för 

 pensionsväsendets ordnande och nedlade i medlet och slutet af 1880-talet ett 

 mycket stort arbete på åstadkommandet af en tillförlitlig arbetarestatistik för 

 Sverige. Såsom inspektor för aibetareinstitutet råkade han i polemik med 

 presidenten Hans Forsell, som i Stockholms stadsfullmäktige angripit institutet 

 för dess påstådda ])ositivistiska tendenser. Under meningsutbytet, som på denna 

 tid lät mycket tala om sig, vände Gyldén segern helt och hållet till sin fördel, 

 oaktadt hans motståndare var en af Sveriges skarpaste och linaste pennor. 

 Lättare var striden med den äfven här såsom föreläsare bekante D:r Cael v. 

 Bergen. För lilosoflska frågor intresserade sig Gyluèn i mycket hög grad och 

 har deröfver äfven hållit föredrag. Nästan ständigt fann man något arbete af 

 Kant på hans skrifbord. För dagens frågor och allt som rörde sig i tiden 

 hade Gtldén ett vaket intresse. 



Vid ett tillfälle har ännu ett försök gjorts, att åt Finland återvinna 

 Gyldén. Det var, sedan professionen i astronomi vid vårt univei'sitet efter 

 Keuegers afgång under tre år stått ledig och frågan om dess återbesättande 

 våren 1879 ånyo upptogs. Fysisk-Matematiska sektionen beslöt då hos Con- 

 sistorium framhålla önskvärdheten att åt Univej'sitetet återförvärfva prof. Gtldén, 

 „enär han, som är en af samtidens främste astronomer, mer än någon annan 



vore i stånd att åt vårt lärosäte förvärfva ära och gagn". Consistorium 



instämde också enhälligt häri och uppdrog åt Rektor att enskildt förfråga sig 

 hos Gyldén, huruvida han vore benägen att öfvertaga doi lediga professionen 

 samt hvilka särskilda vilkoi' han derför ville uppställa. Att Gyldén, oaktadt 

 han genom en nära två decennier lång bortavaro från hemlandet blifvit något 

 främmande för förhållandena här, hvilka ju under just denna tidrymd i så 

 betydlig grad omgestaltats och utvecklats, och, låtom oss tillägga det, oaktadt 

 sin stora tillgifvenhet för Sverige, likväl på allvar öfvervägt anbudet och känt 

 sig lockad af tanken att hit återvända, derom vittnar, att han i Maj 1879 

 gjorde en särskild resa öfver från Sverige, för att samnianti'äft'a och rådgöra 



