Minnestal öfver Professor Hugo Gijldén. 13 



med universitetsniäii och ledande personer här samt lära känna förhållandena. 

 En svårighet, som vid liehandlingen i Consistorium framkom, var den som 

 uppstått genom finska språkets förändrade ställning. Väl var man benägen 

 att till förmån för den fräjdadc vetenskapsmannen tolka förordningens före- 

 skrifter så liberalt som möjligt, eventuelt ansöka om dispensering. Men att 

 här förelåg en svårighet, knnde icke bortresonneras. Hvilket inflytande denna 

 omständighet haft p;i Gyldkns beslut, käiuier jag icke. Slutet af det hela blef, 

 såsom Gyldkn i sitt skriftligen afgifna svar yttrar, att han „under uttryckande 

 af sin likaså varma som vördnadsfulla tacksamhet för den utmärkelse, Con- 

 sistorium beredt honom genom att liafva velat ifrågasätta hans inkallande" — 

 — „efter moget bepröfvande ej ansett sig l)öra lemna sin nuvarande verksam- 

 het'", och att skälet „bestode förnämligast deri, att de astronomiska arbeten, 

 han varit i tillfälle att i Stockholm påbegynna och hvilka ännu voro långt 

 ifrån att vara afslntade, tvifvelsutan på ett högst betänkligt sätt blefve afbrutna 

 genom hans förflyttning från dervarande Observatorium, som nyligen erhållit en 

 för just dessa arbetens utförande erforderlig instrumental utrustning". 



Äfven en senare (år 1884) mottagen kallelse till universitetet i Göttingen 

 afböjde han, efter det underhandlingarna derom en längre tid pågått. 



Hvad som icke minst torde frestat Gyldén var, att han vid ett univer- 

 sitet hade fått det tillfälle till lärare- och särskildt föreläsa-reverksamhet, han 

 vid observatoriet i Stockholm saknade. Hans önskningar i denna väg blefvo 

 dock kort derpå tillgodosedda, först genom att han genom svenska konungens 

 mellankomst blef engagei'ad för föreläsningar vid observatoriet, senare genom 

 att honom bereddes samma slag af verksamhet vid Stockholms högskola. 



Såsom jag i det föregående sökt visa, intog CIyldkn redan vid sin ankomst 

 till Sverige en högt aktad plats i samtidens vetenskapliga verld. Hans mest 

 betydelsefulla verksandiet infaller dock först efter flyttningen. Den utveckling, 

 han till dess genomgått, hade redan stält honom på höjden af nutidens vetande, 

 och hans plats som akademiker med de nnga embetsåligganden den medförde, 

 tillät honom att odeladt sysselsätta sig med de områden af astronomisk forsk- 

 ning, som lågo honom mest om hjärtat. 



I främsta rummet var detta teorin för rörelserna inom planetsystemet. 

 Alltmera aflägsnande sig från de HANSEs'ska behandlingsmetoderna, ehuru ännu 

 icke helt och hållet lösslitande sig derifrån, utvecklade Gyldkn alltjämt sina 

 idéer beträftande användningen af de elliptiska funktionerna inom störingsteorin. 

 En dominerande roll spelade dervid den LANDEN'ska transformationen och andra 

 dermed sammanhängande förfaringssätt. Jämte en mängd andra om genialitet 

 samt om förmåga och stor lätthet att använda de analytiska hjälpmedlen 



