Der viser sig i ovenstaaende Talstørrelser en jDaafal- 

 dende Uoverensstemmelse mellem de forskjellige Prøver af 

 Vand; medens Kristianiafjorden ved Drøbak saavel i Juni 

 som i August Maaned indelioldt en Ammoniakmængde, der 

 var næsten ligesaa stor som Regnvandets, viser Havet ved 

 0x0 Fyr kun en Mængde af 0,ot Milligram pr. Litre, og me- 

 dens det ved Færder indeholdt 0,33 Milligram den 24de Sep- 

 tember, indeholder det 3 Uger derefter blot 0,03 Milligram pr. 

 Litre. Disse Uoverensstemmelser blive^^aa meget mere paa- 

 faldende, som man paa Forhaand vil være tilbøielig til at 

 tillægge Havvandet, hvis store Mi?sse reducerer Betydningen 

 af de enkelte Indflydelser, der bevirke et større eller mindre 

 Ammoniakindbold i Regnvandet og i Landjordens Vandan- 

 sarilinger, en i denne Henseende særdeles konstant Sammen. 

 sætning. De enkelte Bestemmelser af de faste Bestanddele i 

 Søvandet, som findes opførte i ovenstaaende Tabels sidste 

 Rubrik, tjene imidlertid til at sprede Lys over Sagen. Sø- 

 vandet Nr. 4 paa Færder indeholdt ikke mere end Halvdelen 

 saa mange faste Bestanddele, som det tre Uger senere 

 sammesteds tagne Søvand Nr. 5, og det synes derfor rime- 

 ligt, at hin Prøve maa være tåget i en af disse Ansamlinger 

 af brakt Vand (Søniændenes „Dødvand"), der ofte træffes svøm- 

 mende ovenpaa det salte Vand endog meget længere ude 

 paa Havet, og som skriver sig fra de Matser af ferskt Vand, 

 der strømme til fra Fastlandets Elve. Naar man betænker 

 Sandsynligheden af, at hint Brakvand oprindelig er konnnct 

 fra Kristianiafjordens indre Bassin, hvori alle Hovedstadens 

 Kloaker udtømme sig, er det ogsaa let at forståa Grunden 



