bagebetales, dels ogsaa fordi flere store og almene Katur- 

 processer ved Siden af andre Virkninger medføre, at der fo- 

 regaar en uafbrudt Nydannelse af begge disse Forbindelsen 

 for hvilken Luftens frie Kvælstof danner det fælles Grund- 

 emne. 



Hvad de nærmere Resultater af bine Arbeider angaar, 

 da have de lært os, at de atmosphæriske Kvælstofforbindel- 

 sers Mængde ere underkastede betydelige Omskiftninger fra 

 Sted til Sted og fra Tid til Tid; men med Hensyn 

 til disse Omskiftningers Aarsager, da er vor Kundskab endnu 

 meget mangelfuld, fordi lagttagelserue hidti). have været for 

 faa og kun udførte paa nogle ganske enkelte Steder. For at 

 vi fuldstændigere, end det for nærværende er muligt, skulle 

 kunne blive istand til ogsaa paa dette Punkt at gribe den i 

 Naturens Husholdning aldrig manglende Lovmæssighed, er 

 det derfor nødvendigt, at Undersøgelserne udstrækkes til et 

 langt større Antal lagttagelsessteder og fortsættes gjeunem 

 længere Tidsrum, og at dette efterhaanden ogsaa vil ske, der- 

 for have vi en Borgen i den Interesse, som knytter sig til 

 det her berørte Emne saavel fra Standpunktet af „Jordklo- 

 dens Physik" som fra Laudbrugsvidenskabens. 



Da alle de hidtil foreliggende Mængdesbestemmelser 

 af den atmosphæriske Ammoniak og Salpetersyre, baade de 

 direkte og de indirekte o: i Nedbøren, paa faa Undtagelser 

 nær skrive sig fra Steder, hvis Bredegrader ere forholdsvis 

 lidet afvigende, synes det at maatte være af særlig Betydning, 

 at Undersøgelserne nu udstrækkes saavel til sydligere som 

 til nordligere Egne; thi at et Steds Afstand fra Ækvator 

 maa udøve en væsentlig Indflydelse paa Mængden og lildels 

 Arten af de der i Luften tilstedeværende Kvælstofforbindelser 

 synes af flere Grunde klart. Det er saaledes bekjendt, at de 

 pludselige Udladninger af Luftelektriciteten — Tordenveir — , 

 der som vi vide bevirke Salpetersyredanuelse, ere ulige hyp- 

 pigere i de varmere Jordstrøg end i de kolde, ligesom ogsaa 

 i hine Egne Vandfordampningen fra Havets og Landets Over- 

 flade gaar for sig med langt større Hurtighed og i en langt 

 større Maalestok end i de koldere, hvorfor ogsaa den Bivirk- 

 ning, som ifølge Schonbeins mærkelige Opdagelse, er For- 

 dampningens uadskillelige Ledsager, nemlig Dannelsen af re- 

 lativt smaa Mængder salpetersyrlig Ammoniak, dersteds bli- 

 ver af forholdsvis større Betydning. Det er vistnok saa, at 



