44 



lagttagelserne ere fremlagte, atter vende tilbage til dette 

 Spørgsmaals Behandling. 



I Beskrivelsen ?f mine lagttagelser i 1867 —se min 

 Afhandling indrykket i Vid. Selsk. Skrifter 5. Bind 2. Hefte — 

 er der Side 91 (203) leveret en kort Oversigt over Storfjord- 

 dalens geologiske Bygningsforholde. Fjeldryggen mellem Stor- 

 fjorddalen og Kitdalen, hvis høieste Toppe ere de der omtalte 

 Mandtinder, ere helt op til Top hyggede af Glimmerskifer og 

 Lerglimmerskifer med de for Glimmerskifergruppen 2 a. saa 

 eiendommelige Indleininger af graalighvid kr3^stallinisk kornig 

 Kalksten. Over Kitdalen udover ti! Skibotten er den oven- 

 omhandlede Murvold bygget af Lag tilhørende den samme 

 Hovedgruppe. Den mildere lerskifcragtige Glimmerskifer, der 

 oftere træder frem i Storfjordalen, er dog her saagodtsom 

 ganske fortrængt af den karakteristiske Glimmerskifer, der 

 vexler med mere kvartsrige Glimmerskifere og paa sine Steder 

 ogsaa med Hornblendeskifer. Hornblendeskifer optræder saa- 

 ledes i Store Oivves Skraaninger mod den øvre Del af Nord- 

 dalen— en Sideelv til Kitdalen. Faldet er i Regelen svagt, 

 ofte mod V. eller VNV. Nogen bestemt Strøgretning er for- 

 øvrigt neppe at paavise. — At Kalkstensleier ikke ere paa- 

 viste i Glimmerskifergruppen mellem Kitdal og Skibotten er 

 et Forhold, der ikke bør lades iiomtalt. 



Med Murvoldens østlige Skraaninger mod den indenfor 

 liggende Høislette afsluttes Glimmerskiferen og afløses ind 

 over Landet af en anden skifrig Bjergart, der ikke alene i 

 petrografisk, men rimeligvis ogsaa i geologisk Henseende 

 antagelig bør opføres i en anden Gruppe. Her optræder 

 nemlig eiendommelige kvartsitiske Skiferdannelser. Stenen, 

 der i Regelen har en graalig, i det Grønlige stikkende Grund- 

 farve, dannes af en grønlig kvartsitisk Grundmasse i kornig 

 Forbindelse med et Feltspathspecies. Feltspathkornenes kry- 

 stalliniske Flader stikke hyppigen frem. Skiktfladerno ere 

 i Regelen rigt besatte med Glimmerskjel. Glimmeren dannes 

 i Regelen af hvide, men tildels ogsaa grønne Skjel,— en 

 Mellemting mellem Chlorit og Glimmer. Bjergarten vexler 

 med Lag af grøn Lerglimmerskifer, der dog altid optræder 

 som et underordnet Led. 



Paa flere Steder og navnlig op imod Høisletten og 

 over samme bliver den kvartsitiske Skifer mere og mere felt- 

 spathrig og tillige mere finkornig, Stenens Grundfarve bliver 



