54 



Fjeldmasscn hau her sm største Høide om Kaafjorddal op 

 til Græudsen. Naar man ser bort fra de hyppige Høifjeld- 

 iiidsænkninger, kan Høifjeldets Middelhøide over Havfladen 

 sættes fra 2500 til 2700 Fod. Fjeldvandet Kolasjaur - fra 

 hvilket Kaafjordelv har sit Udspring — ligger i en Høide af 

 henimod 2700 Fod. I Omgivelscrne af dette Vand stige flere 

 Fjeldtoppe op, der naa adskilligt høiere end Fjeldsletten. 

 Navnlig fortjen?r blandt disse at niærkes det store Fjeld- 

 legeme Haldi (den Underjordiske), der har en Omkreds af 

 flere Mile, og hvis høieste Punkt naar 4150 Fod over Hav- 

 ihiden. Fjeldmassen fortsætter fremdeles udover paa begge 

 Sider af Rotsundselven. Det vestligste Parti her — meiicm 

 Piotsundselv og Lyngenfjord — er derimod tildels et i høi 

 Grad sønderskaaret Bjerglandskab og navnlig langs Rotsunds- 

 elvens nedre Løb hæver sig inden samme en Række spidsc 

 og høie Alpetinder. Paa den østre Side af Piotsundselven 

 aftager Fjeldmassen efterhaanden i Holde nd imod det lave 

 Ptavelseide, hæver sig paa nordre Side af dette igjen til en 

 Høide af lidt over 1000 Fod, men synker efterhaanden igjen 

 ned og afsluttes i det lange frenistikkende Maurnes. 



Fjeldmassen indskjæres af følgende dybere Dalfører: 

 1) Kaafjorddal med Elven af samme Navn, der har sit 

 Udspring fra den liøitliggende Fjeidsø Kolasjaur. Denne 

 Dal skjærer sig ind netop der, hvor Fjeldmassen har sin 

 største Høide. Den øvre Del af Dalen er ogsaa i høi Grad 

 vikl og indknebet og Fjeldvæggene hænge paa begge Sider 

 af Dalen steilt ned mod Samme. Fjeldlapperne, der over 

 Hoifjeidet føre sine Rensdyrhorder ned til nordre eller 

 nordøstre Side af Elven, omtrent en Mil ovenfor dens Udløb, 

 kunne dette alene ad en eneste Fjeldsti, og selv denne er 

 saa steil og besværlig, at en Hest ikke uden Vanskelighed 

 vil kunne ledes ned ad samme. Den nedre Del af Dalen 

 udvider sig mere, og her udbreder sig en Fjerdingvei ovenfor 

 Elvens Udløb en temmelig vidstrakt Flade, der udåd ganske 

 er lukket ved en mægtig Dæmning, der ligger tversover Dal- 

 bunden. Elven har brudt sig Vei gjennem denne Dæmninii; 

 og langs sit Leie afsat mægtige Sandvolde i en lang Stræk-I 

 ning ned mod Fjorden. i 



Til Kaafjordelven stoder ingen egentlig Tværdal. Tvær- 1 

 •^'Ivene styrte som Fjeldbække ned over selve Dalsiderne. 



