59 



Jeg besteg Haldi fra sanimes iiordostlige Side, mens 

 Nedgangen af Fjeldet gik i Linie mod Kolas jaur. 



a. Opstigningen. De føiste Skraaninger op imod 

 Haldis egentlige Basis dannes af en idetmindste tilsyneladende 

 ulaget Bjergart, bestaaende af Kvarts, Glimmer og vel ogsaa 

 Feltspatli. Muligens er Stenen her metamorfoserede kvart- 

 siti^ke Skiferlag. Denne Bjergart er gjennemsat af mægtige 

 Masser af en grønstensagtig Dannelse — af en sort Grund- 

 farve og i Bruddet af en temmelig tæt Textur. Denne Sten 

 er saa hyppig gjennemsat af hvide Krystaller af et Feltspath- 

 species, der stikke frem med Fladeparrets langstrakte Gjen- 

 nemgangsflader, saa at den faar et fuldkomment porfyragtigt 

 Udseende. Længere op bliver Bjergarten af en mere bestemt 

 kornig Sammenscctning, smaakornigc og storkornige Varieteter 

 vexle idelig og regelløst. Stenen dannes snart af Hypersthen 

 med et Felthspathspecies nu og da med fremtrædende Tvil- 

 lingstribning — altsaa rimeligvis Labrador — . snart er Grund- 

 massen mere homogen og dannes af en i det Græsgrønne 

 stikkende mer eller mindre ren Serpentin. Denne serpentin- 

 agtige Masse er rigt indvoxct snart med grønlig Diallag og 

 snart med krystallinisk Feltspath, der navnlig træder frem 

 som Knuder i den forvitrede Dagflade. Stenen, der ved de 

 indflettede Feltspathkrystaller ofte faar et porfyragtigt Ud- 

 seende, optræder baade hyppig og i store Partier, og er her 

 efter al Sandsynlighed Omdnnnelsen nf den oprindelige Bjerg- 

 nrt Hyperit. 



1). Nedtur. Fra Top nedover omtrent 700 Fod de 

 samme hyperitiske Masser, idet de forskjellige ovennævnte 

 Afændringer idelig vexle fremdeles i)aa en, som det synes, 

 ganske regejløs Maade. Fra dette Punkt ned til Bjergets 

 Basis dukke frem Lag af en gneisartel: Glimmerskifci' med 

 Fald ind mod den massive Bjergnrt. 



Tæt under Foden af Haldi — iiiellem saimne ug Kclas- 

 jaurs østlige Ende — hawer sig tvende et Vav Hundrede Fod 

 høie Kupper af en høist eiendommelig Fonn, Allerede i lang 

 Afstand drager disse isoleret liggende Knauser Opmærksom- 

 heden paa s-g. De underste P.irtier af den ene af disse, — 

 det saakaldte Haldi Horn — er paa den Side, der vender 

 mod Haldi, bygget af gneisartet Glimnierskifer, hvis Lag med 

 vestligt Fald falder ind under Hoi^net, og er igjen overdækkct naidi 



5* 



