102 



tale Afdeling rimeligvis været synlig i lange Tider og er efter 

 al S^mdsynliglied „en af de lysfarvede, leieagtige Masser", 

 der omtales af Keilhau i Gæa 2'B Side 302, .,som stikkende 

 frem høit oppe i den næsten vertikale Bjergside". 



Fjeldskraaningerne under Gangens nedre Løb er saa- 

 ledes overdækket med Blokke af den udrevne Gangsten, at 

 det ikke med Bestemthed lader sig afgjøre, hvor langt Gan- 

 gen naar ned. Der er dog al Sandsynlighed for, at den i 

 Dagen ender i den hyperitiske Bjergmasse, og saaledes her 

 ikke naar ned til de sedimentære Lag. Opad har jeg fulgt 

 Gangen et godt Stykke uden dog at kunne naa op til dens 

 øverste Del, 



Gangstenen dannes af en hvid til gulagtig hvid Felt- 

 spath, der hyi)pig optræder i krystallinisk udviklede Stykker 

 af flere Kvarters Fladeindhold. Feltspathen er oftest ganske 

 forherskende, men hyppig er den ogsaa indfældt med større 

 eller mindre Korn og Klumper af vandklar til røgbrun Kvarts 

 og blodrøde Granater, ligesom ogsaa tombakbrun Glimmer i 

 store Blade findes klumpformig samlede i Stenen, Her, 

 hvor Feltspathen optræder i denne Forbindelse, er den ublan- 

 det hvid til farveløs, ligesom en grov Stribning her er stærkt 

 fremtrædende. Denne stribede Feltspath smelter let for 

 Blæserøret til en hvid til gjennemsigtig Emaille og er saale- 

 des rimeligvis Labrador. Det gulhvide Feltspathspecies er 

 derimod tungt smelteligt for Blæserøret, 



Fig. o3. Profil fra Kvænangen opover Jupan-Vik-Tind. 



3000 



2000 



1000 



Jnpan-Yik. Jupan-Vik-Tind. 1, Gueisartede 



Strata. Strøg 

 0— V.,FaldS. 



2. Lerglimmer- 

 skifer. Strøg 

 130 a 140", 

 Fald SV. 



3. Buklet Glim- 

 NO. 1 2 sv. nierskifermed 



Granater. Samme Strøg og Fald. 



Nogle faa Lag Hornblendegneis —med de samme amfi- 

 bolitiske Udsondringer paa Dagfladen som saa smukt 

 traadte frem i Lerglimmerskiferen ved Valan. (Se Be- 

 skrivelse til Fig. 31 Nr. 2.) 

 Mægtige Lag af hvid splitrig Kvarts. 



