108 



Faldretuing er mærkelig nok altid overensstemmende med 

 Lagstillingen inden den underliggende Skifergruppe. 



Disse eiendommelige Dannelser synes udelukkende at 

 være knyttede til den massive Bjergart. 



Med Hensyn til denne hyperitiske Bjergarts oprindelige 

 Dannelse saa vil man ved Synet af de saa mægtige Masser, 

 hvorunder den optræder og de dristige Former, som den saa 

 ofte lader tilsyne, vel nærmest ledes hen paa Tanken om en 

 eruptiv Oprindelse. Fra Leiningsforholdene, seet i det Store, 

 kan der vel heller ikke hentes Noget, der ligefrem skulde 

 være til Hinder for en saadan Slutning. Hyperiten optræder 

 jo her som et mægtigt Leie, der kan stikke ned i Dybet og 

 ligger ikke, som Tilfældet synes at være paa Kaagen, i et 

 vel afgrændset Bækken i Skifergruppen. Imidlertid er der 

 dog paa den anden Side flere Omstændigheder, der — ora 

 de end ingenlunde ere at opfatte som afgjørende — dog synes 

 at burde opfordre til en vis Foisigtighed ligeoverfor en ube- 

 tinget Slutning. De Forholde, under hvilke Hyperiten paa 

 sine Steder optræder lagdelt ligcsom ogsaa de, under hvilke 

 de ovennævnte leieformige livide Baand ere knyttede til Hy- 

 periten, fortjener i saa Henseende visselig at holdes frem. 

 Disse Forholde skal jeg imidlertid her ikke nærm.ere søge 

 belyste, men skal længere frem i Afhandlingen atter vende 

 tilbage til Behandlingen af disse Spørgsmaal. 



§. Fastlandet paa nordre og nord-østre Side af Kvænangselv 



Indlandets Høiplateau, der fra Reisenelvens Dalføre 

 ndenfor Reisen - Haldis Fjeldgrui>pe udbreder sig udover 

 mod Kvænangsbotten, fortsætter herfra over til Alten og 

 Kaafjord med en gjennemsnitlig Middelhøide af omkring 1500 

 F od over Havfladen, Over milevide Strækninger træder her 

 ingen høiere Fjeldform frem, — kun lave' Aasrygge, den ene 

 ganske som den anden. Høifjeldslandskabet faar herved 

 et Præg af en trættende Ensformighed, der alene finder en 

 vis Modvægt i de hyppigt frerablinkende større eller mindre 

 Fjeldvand, Først udover mod Fjordaabningerne og Kysten 

 bliver Fjeldmassen høiere, mere vild og mere sønderrevet. 

 Og navnlig er denne mere storslagne Kystkarakter udpræget 

 i de mægtige Fjeldmasser, der bygger den udstrakte Halvø, 



