121 



holdig Skifer er alene paatruffet etsteds, dog iidenfor den 

 sammeiihænge Golda Gruppes Omraade, nemlig paa Mei- 

 lands-Halvøen (se Beskrivelse til Fig. 35). Der kan vistnok 

 være Muliglied for, at denne Skifer lier kan tilhøre Golda- 

 Gruppen, der kan fremdeles vel ogsaa være Miilighed for, at 

 ogsaa paa andre Punkter lignende Grafitlag kunne findes, — 

 paa Sagens nuværende Standpunkt tror jeg dog at l)urde 

 fremhæve, at de inden Gruppen hidtil paaviste Grafitraasser 

 staa i for stort Misforhold til Gruppens vide Udbredelse, til 

 at de saa'edes med fuld Berettigelse kunne blive at opføre 

 som et for Aldersforholdet bestemmende Moment. 



Endelig skal ikke lades uberørt, at Dahll i sin oven- 

 nævnte Afhandling skarpt sondrer mellem Gaisi- Systemet og 

 Eaipas- Systemet, idet han opfører Lerskiferdannelserne med 

 sine Indleininger af Magnesia-Kalksten som en antagelig de- 

 vonisk Underafd eling. j, Forholdene i Kvænangen og Reisen 

 synes ikke ganske at pege i den Retning, og jeg er derfor 

 ogsaa, idetniindste paa dette foreløbige Stadium, mere 

 tilbøielig til at indordne Lerskiferdannelserne som en ældre 

 Afdeling under; saninie^ Hovedgruppe som de kvartsitiske 

 Skifere, altsaa under Fællesnavnet Golda-Gruppen. 



B. Bjergbygniiigb-^ruiiperiie og deres 

 gjensidige Forhold. 



Fastlandsstrækningen fra Bunden af Storfjorden i Lyngen 

 udover til Kvænangen samt den hertil stødende Øgruppe Ulø, 

 Kaagen og Arnø er i orografisk som i geologisk Henseende 

 Henseende for en Del paa det Nøieste knyttet til de Land- 

 strækninger, der have været omhandlede i mine „Geologiske 

 Undersøgelser inden Tromsø Amt" — aftrykte i 5te Binds 

 2det Hefte af Videnskabs-Selskabets' Skrifter, Den kalk- 

 stensførende Glimmerskifergruppe, der bygger saa væsentlige 

 Partier af Amtets Syd- og Midt-Parti, fortsætter ogsaa ud- 

 over den nordlige Del i og optræder ligcledes her som et 

 Hovedled. Granitiske Partier dukke paa fleie Steder frem, 

 men navnlig maa fremhæves iiyperitiske og gabbroagtige 

 Masser, der her ojjtræde saa hj-ppigt og saa udbredte, at de 

 fortrinsvis bidrage til at give Landskabet dets særlige Præg. 



