127 



at træffe Aatydninger til Kalksten. Og naar mau her — og 

 navnlig i Fastlaudsstrækniiigeu i den indre Del af Lyngen — 

 igjen støder paa Kalksten, da vil denne altid findes i de 

 liøiere liggende Partier fra en Høide af 1000 Fod og derover. 

 Alene Skibottendalen gjør en Undtagelse herfra. Først udover 

 Ulø, Kaagen, Halvøen udenfor Ravelseidet og under Kvæu- 

 angstinderne vil ir an i saa Henseende gjenfinde de samme 

 Forholde, som traadte frem i Amtets sydligere Del. Paa 

 disse Punkter skal man aldrig søge længe uden at træffe paa 

 Kalksten saavel inden de dybest som i de høiere liggende Lag. 



Saa fremtrædende er denne Mangel paa Kalksten over 

 store Strækninger af Indlandet, at — som allerede ovenfor 

 fremhævet — den Tanke oftere vil gjøre sig gjældende, at 

 man her kan have for sig en Afdeling, der er ældre end 

 Glimraerskifergruppen. Og man vil tildels vel rgsaa finde 

 sig bestyrket i denne Opfatning ved i Regelen at finde de 

 sparsomme og spredte^ Kalkstensindleininger i de høiere 

 liggende Lagafdelinger. 



Paa den anden : Side synes dog Leiningsforholdene 

 ikke ligefrem at tale til Støtte for en paadan Opfatning. Der 

 kan — trods hyppige lokale Variationer i Lagstillingen — 

 neppe paavises nogen bestemt Formationsgrændse med afvi- 

 gende Strøg- og Faldretning meliem den høiere bestemte 

 Glimmerskifergruppe og den underliggende kalkfri Afdeling. 

 Der kan jo ogsaa være Mulighed for, at det gjennom nøiag- 

 tigere Undersøgelser vil kunne l3iikes at paavise Kalksten 

 der, hvor den nu synes ganske at mangle, — ligesom jo 

 Bjergmassernes petrografiske Eiendommeligheder saavel inden 

 de høiere som lavere liggende Afdelinger overalt ere de 

 samme, naturligvis inden Grændserne for de Afændiinger, 

 der her i sin Almindelighed kunne træde frem. 



Med Hensyn til den inden Feltet raadende Strøg- og 

 Faldretning, saa er den vel ikke ganske konstant, ligesom 

 der ogsaa inden samme er paavist de forskjelligste Strøg- 

 retninger. Paa den anden Side kan dog ikke miskjendes, at 

 en nord— sydlig Strøgretning — spillende meliem 20 ^ og 

 140 ^ — er temmelig forherskende. ligesom denne ogsaa kon-* 

 stant kan raade over større sammenhængende Strækninger 

 Lagciie vise i saa Tilfælde i liegelen et vestligt Fald. Held- 

 ningsviukelen er dog oftest svag og en sig til det Horisontale 

 nærmende Lagstilling er ingenlunde sjelden. Strøgretningea 



