128 



falder saaledes — seet i det Store — sammen med deii dybt 

 indskaarne Lyngenfjords Længdeaxe. Den stemmer da ogsaa 

 med den, der er paavist langs Lyngens- og Storfjordens 

 vestlige Side, hvor Lagene fin des stikkende i nord — sydlig 

 Retning ind under Lyngens Gabbrofelt, altsaa med vestligt 

 Fald, — her dog mere steilt. liigesom Strøgretningen saa- 

 ledes i det Store maa siges at staa i et bestemt Forhold til 

 Landskabets yd re Form, saa synes den tildels ogsaa at bøie sig 

 efter dettes mere lokale Grændselinier. Saaledes paa Syd- 

 enden af Ulø og af Kaagen samt paa Sydsiden af Arnøi 

 hvor den oftere findes øst— vestlig. Den samme Strøgretning 

 træder oftere frem langs Kaafjorden, der stikker sig ind i øst - 

 vestlig Retning. Paa Meilands-Halvøen under Kvænangs- 

 tinderne finder man en stadig Strøg.etning — parallel med 

 Fjordlinien — mellem 130 å 140 ^. 



Faldvinkelen, der — som nævnt — i Regelen er fundet 

 vestlig — er dog ogsaa paavist som østlip;, og der er saaledes 

 vel al Rlmelighed for, at Lagene vise en svag bølgeformig 

 Overflade. 



Dette er navnlig J^lart fremtrædende paa et Par Punkter 

 inden de omhandlede Strøg. Saaledes i den øvre og snævre 

 Del af Rotsundsdalen. Her, hvor Dalen mere gaar over til 

 Fjeldskar eller en Fjeldkløft, idet Fjeldvæggene hæve sig op 

 paa begge Sider af Elven i en ringe Afstand fra hinanden, 

 falder Lagene gjennem] lange Strækniuger regelmæssigt ud 

 til begge Sider fra Dalen. Paa den østlige Side af Dalen er 

 Faldet altsaa østligt, paa den vestlige Side derimod vestligt. 

 Et lignende Forhold er paavist oppe i den øvre Del af Skardal. 

 Ligesom det her er øiensynligt,1 at en hævende Kraft har 

 virket i nord — sydlig Retning, saa kan der vel ogsaa i det 

 Hele være Grund til at forudsætte — naar man ser hen til 

 Landskabets Udstrækning efter Fjord- og Strandlinier og eud- 

 videre til den inden samme raadende Strøgretning, — at der 

 gjennem den hele Strækning har virket parallele hævende 

 Kræfter i nord— sydlig Retning. Da Lagenes Heldningsvinkel 

 i Regelen er svag og Lagstillingen ofte nærmer sig det Hori- 

 sontale, saa er der maaske størst Rimelighed for, at Mur- 

 voldens Hævning mere kan være et Resultat af Bjergmassernes 

 indre Omdannelsesprocesser end et Resultat af blot udenfra 

 virkende Kræfter. 



