132 



Tager man paa den anden Side af Aarvikdal over 

 Fjeldbøiden til Akkerfjorddal, saa vil lier allerede i Skraa- 

 ningerne mod Aarvikdalen Graniten findes afløst af glimmer- 

 rige Skifere. Skiferen er lier dog ikke Glimmerskifer, skjønt 

 Lag af en mere karakteristisk Glimmerskifer ogsaa lier kan 

 paavises. Stenen dannes af en lividlig til rødlig Feltspath 

 som en ofte fremtrædende Hovedbestanddel i Forbindelse 

 med Kvarts og brunlig Glimmer og minder stærkt om Kval- 

 øens gneis-grauitiske Lag. 



Forholdene her ere saaledes i det Hele overensstem- 

 mende med dem, der træde frem inden Kvaløens Gneis- Granit. 

 Der kan saaledes vel neppe være Tvivl om, at man her ogsaa 

 i Virkeligheden er inde i Kyststrækningens gneis-granitiske 

 Felt, der udbreder sig over de tversover for Arnø liggende 

 Øer i Karlsø Præstegjeld. Og under ^denne Forudsætning 

 tager altsaa dette sin første Begyndelse mod Nord paa Arn- 

 øens nordvestlige Side. 



Herved vil Keilhaus Udtalelse" i Gæa 2B. pag. 303: 

 yVestfjord-Territoriets Begyndelse mod^ Nord sættes enten 

 paa eller ved Vandø";. findes nærmere] begrændset eller 

 berigtiget. 



Arnøens nordvestlige Side bliverj i saa Tilfælde et ret 

 mærkeligt geologisk Punkt, idet et gjeunem flere Brede- 

 grader udstrakt Felt, bygget af eiendommelige granitiske 

 lagdelte og ulagede Masser, her tager sin første Begyndelse. 

 De Forholde, under hvilke Graniten optræder her, fortjener 

 derfor særlig at blive fremholdte. 

 I saa Henseende fremhæves: 

 1. Ved Samraenstødet mellem Glimmerskifer og Graniten 

 falder den første under en Heldningsvinkel, der ikke 

 overstiger 30 ^, ind under den massive Bjergart, 



Den Eegel, der er paavist som almindelig gjældende 

 ved de fleste granitiske Massiver i den sydlige Del af 

 Landet, at Skiferlagene i Grændsestrøgene stadig vil 

 findes at falde fra den massive Bjergart, gjælder ikke 

 her. I saa Henseende er Forholdet her i fuld Overens- 

 stemmelse med det, der er paavist paa andre Punkter, 

 hvor Kyststrækningens gneis-granitiske Felt nøiere er 

 undersøgt. Denne Forskjel fortjener skarpt at blive 

 udhævet, da man i den Regel, der er bleven paavist i 

 Landets sydlige Del, netop har seet et temmelig afgjø- 



