139 



heden af Storberget. Imellem Skiferen og den mere karak- 

 teristiske Hyperit er der ikke at paavise skarpe Grændser; 

 ogsaa her vil man, som saa ofte er Tilfældet i lignende 

 Grændsestrøg, ofte være i Tvivl om man befinder sig inden 

 det ene eller andet Felt. Hertil Udrager ogsaa den Omstæn- 

 dighed, at den hj^peritiske Bjergart i Nærheden af Skiferfeltet 

 kan findes rigelig belagt med tombakbrune Glimmerblade. 



Forholdet her mellem Skiferafdelingen og den massive 

 Bjergart findes i det Hele saa ganske at svare til dem, der ere 

 paaviste ved eller i Nærheden af Storberget, at der synes at 

 være adskillig Griind for at indordne Kaagens Hyperit og 

 Storbergets Amfibolit, — om og i petrografisk Henseende 

 noget forskjelligartede, — som Led under samme Hovedgruppe 

 Var der saaledes nogen Rimelighed for, at Storbergets Amfi- 

 bolit var en opriiidelig sedimentær Dannelse samtidig med 

 og underordnet Glimmerskifergruppen, saa maatte ogsaa 

 Kaagens Hyperit være at stille i samme Forhold til Glimmer- 

 skifergruppen. At Hyperiten overleier Glimmerskiferfcltet i 

 en i samme udhulet og som det synes i Bunden lukket Rende 

 af en Mils Længdeudstrækning, og igjennem hele denne 

 Længde hæver sig op i en Mægtighed af nær 2000 Fod, 

 synes ikke godt at kunne bringes i Samklang med en eruptiv 

 Oprindelse. Udbrudsaabningen maatte i saa Tilfælde være 

 at henlægge til Kaagsundet, hvor Hyperiten stikker frem 

 helt fra Havfladen, all saa i Feltets ene Yderende. Under 

 hvilke Forholde den eruptive Kraft skulde have kunnet virke 

 her for at freiubringe saadaiine Resultater er vistnok van- 

 skeligt at fatte. 



Med Hensyn til Kaagens orografiske Forholde, saa bør 

 her inaaske ikke lades uberørt, at Kaagens høieste af Hyperit 

 hyggede Fjeldtijider i Hoide paa det Nærmeste falder sammen 

 med de høieste Fjeldtoppe paa den nærliggende helt af Glim- 

 merskifer hyggede Ulø. Skjønt naturligvis ikke i og for 

 sig paa nogensomhelst Maude afgjørende med Hensyn til 

 Spørgsmaalet om disse Bjerginassers indbyrdes Forhold, kan 

 denne Omstændighed dog muligens ogsaa indeslutte en An- 

 tydning om en nøicre Tilknytning end den, der synes at 

 kunne fremgaa mellem Bjergmasser af saavidt forskjellig 

 Dannelse som eruptiv paa den ene og sedimentær paa den 

 anden Side. 



Fra et eruptivt Udgangspunkt vikle Sporgsmaalet i sin 



10* 



