150 



At Haldis serpentinagtige Masser ere Omdannelser af 

 den mere^oprindelige Hyperit maa vel ansees som utvivlsomt. 



t) W\tin Morittske /elt. 



Allerede i Vindlysfjeldets Skraaninger ned mod Reisen- 

 Elv træffes Partier af en lagdelt korntg stribet amfibolitisk 

 Bjergart, sammensat af grønlig Horublende med hvidlig-gul 

 Feltspath. Den optræder nærmest som leieformige Dannelser 

 imellem Vindlysfjeldets liaarde kvartsrige Skiferlag, der over 

 Høifjeldet fortsætter henimod Geirio-gaisi og her afløses af 

 en temmelig mild grønlig Ler- eller Lerglimmerskifer, Roielns 

 Fjeidmasse, der er umiddelbart knyttet til Geirio-gaisi, er fra 

 Fod op til høieste Top bygget af en massiv amfibolitisk eller 

 dioritisk Bjergart. Stenen er i Bruddet snart kornig stribet 

 og i saa Tilfælde ganske analog med de underordnede Partier 

 over Vindlys, snart træder Stribningen ganske tilbage og 

 Bjergarten er da en luldkommen karakteristisk kornig Diorit, 

 og snart viser den sig atter som en finkornig, grønligsort. for 

 Øiet næsten homogen diabasisk Afændring. 



Roielns Bjergart staar i et Underleiningsforhold til eller 

 overleies af Geirio-gaisis Skiferlag — med Hensyn til hvilke 

 det forøvrigt kan være tvivlsomt om de e.e at henføre under 

 Glimmerskifergruppen eller under Golda-Gruppen. 



Foruden disse større massive Felter optræder inden 

 Glimmerskifergruppen ogsaa mindre, isoleret liggende Partier 

 af hermed beslægtede Basiter. I Figur 6 til Detaiibeskrivelsen 

 er omhandlet en saadan temmelig smaakornig, dioritisk Afde- 

 iing, der her i en 100 Fods høi Bjergknaus et Par Gange 

 findes i Vexelleining med haarde, gneisartede Lag, — med 

 Hensyn til hvilke det forøvrigt kan være tvivlsomt, om de 

 skulde være at henføre til Gruppen 1 a eller 2 a. Forholdene 

 her synes dog i Virkeligheden snarere at tale for, at den 

 dioritiske Sten paa dette Sted er en Omdannelse af oprinde- 

 lige sedimentære Strata, og at Skiferlagene og Dioriten her 

 staa knyttede til hinanden som samtidige Dannelser. 



De Slutninger, man saaledes kan uddrage der, hvor 

 Forholdene fremtræde mere i det Smaa, bør ikke ganske 

 oversees, naar det gjælder at bedømme disse mere selvstæn- 

 digt optrædende massive Bjergpartier. Naturen virker dog 

 i Regelen med de samme Kræfter i det Store, som i det 



