151 



Sraaa, eller med andre Ord: De største Resultater udgaa 

 vel som oftest fra de i det Smaa langsomt virkende Kræfter. 



Af de her fremstillede Forholde vil altsaa fremgaa, at 

 disse hypi)ige og tildels milevidt udbredte amfibolitiske og 

 hyperitiske massive Bjergarter aldrig bryder saaledes frem 

 mellem Glimmerskifergruppens Lag, at disse rundt et eller 

 andet Felt falder fra samme. Tvertimod er det overalt 

 paavist — naar alene Reisen-Haldi undtage;^, hvor Forholdet 

 i det Hele ikke har været at aflæse — , at disse massive Bjerg- 

 masser enten optræde i et bestemt udpræget Leieforhold eller 

 ogsaa saaledes, at der kunde være Mulighed for, at de helt 

 og holdent dække Glimmerskiferens Lag, Det turde ogsaa 

 fortjene særlig at blive fremhævet, at Glimmerskiferens lig- 

 gende Flade aldrig er fundet at falde iud under den massive 

 Bjergmasse med et mere steilt Fald, at Vinkelen tvertimod 

 aldrig overstiger 30 ^ og at denne Faldvinkel synes at være 

 paa det Nærmeste konstant overalt, hvor Skiferen og disse 

 omhandlede Massiver støde sammen. 



4 a. Golda-Gruppen. 



I det Indre af Fastlandsstrækningen østenfor den af 

 Glimmerskifergruppen og af de til samme knyttede massive 

 Bjergmasser hyggede Murvold udbreder sig en vidtstrakt, 

 lavere liggende Høislette. Denne skjærer sig mellem Storfjord- 

 og Skibotten-Elvs øvre Løb, dybt ud imod Vest og nærmer 

 sig her den dybt indskaarne Lyngs- elles Storfjord paa en 

 Afstand af 1 a 2 Mil. Herfra trækker den sig mod Nord 

 tilbage bagenom Kaafjord-Haldi og Gautes gaisi — tvende 

 kegledannede Fjeldmasser, der hæve sig fra det af Glimmer- 

 skifer hyggede Høifjeld ved Rigsgrændsen, den første paa 

 norsk, den anden paa finlandsk Side. Paa norsk Side træder 

 Høisletten atter frem nordenfor Kaafjord-Haldi i Grændse- 

 strøget mod finlandsk Lapnuuk, udbreder sig herfra videre 

 over til Reisen Elv og derfra over til Kvænangsbotten og 

 Kvænangsdal, Fra den anden Side af Kvænangen fortsætter 

 den over til Kaafjord og Alten. Landskabets midlere Høide 

 kan ansættes til 15 å 1600 Fod over Havfladen. Over dette 

 udbreder sig milevide, bølgeforraige Flader, hvorfra dog hyppig 

 lave Aasrygge kunne stige frem. Oppe paa denne Høisletle, 



