177 



som Micgtighedeii af de paa tørt Land paa Voldens Over- 

 flade aisatte Bedækninger vil findcs at iidgjøre. Den mere 

 nøiagtige Grændseværdi bliver altsaa i dette Tilfælde oG Fod^ 



Af den ringe Mægtighed, disse overdækkende Lag 

 besidde, yynes det at freuigaa, at Isen i saa Henseende ikke 

 kan have virket igjenneni noget særdeles langt Tidsrum. 

 Der synes saaledes at være al Griiiid til at drage den Slut- 

 ning, at Myren (c) ved Istidens Slutning enten allerede var 

 naaet op til Havfladen, eller at den i ethvert Tilfælde ikke 

 kunde ligge i en større Dybde under samme end 21 Fod, der 

 er Forskjellen mellem de ovennævnte Grændseværdier af 36 

 og 15 Fod. Den tilsvarende Stigning af indtil 15 Fod eller 

 indtil 36 Fod maa saaledes være fosegaaet gjennera et Tids- 

 rum, der ligger mellem Istidens Slutningsperiode og vor Tid. 



Saa sikre disse Slutninger end maa antages at være, 

 saa er der dog endnu flere Spørgsmaale, der hor vente paa 

 nærmere Besvarelse. Det staar fremdeles uafgjort paa den 

 ene Side, om Øen, allerede forinden den ovenfor paaviste 

 Stigning indtraadte, var udsat for Indvirkning af hævende 

 eller sænkende Kræfter, og paa deu anden Side, hvor langt 

 ned gjennera Tiden deu paaviste Stigning har strakt, og 

 navnlig om den har naaet ned helt til vor Tid, 



Til afgjerende at besvare disse Spørgsmaale udfordres 

 der imidlertid en Række af lagttagelser, som, om de og 

 maatte antages at skulle kunne skaftes tilveie, dog i ethvert 

 Tilfælde for Tiden ikke er forhaanden. 



I saa Henseende skal dog her kunne fremholdes eu 

 lagttagelse, som — saa enkeltstaaende den end er — dog 

 ikke ganske bør oversees. 



Paa den sydlige Side af Tromsøen mod Tromsø- 

 ■sundet stikker der frem iige ved Strandbredden en Kalk- 

 stensknaus, hvis Skraaflader mod Søen er afglattet og 

 poleret. Karakteristisk udprægede Skurings- Render og 

 Striber tr.ide her frem, og disse stryge parallel med 

 Stranden og Sundet. Disse Striber maa saaledes upaatvivle- 

 lig skrive sig fra den egentlige saakaldte Glacialtid, og kunne 

 ikke være Virkninger af en blot lokal Gletseher. Striberne 

 og Afglatningen visei sig imidlertid her blot i det laveste 

 udækkede Parti af Knausen, hvor Bølgeslaget dagligen kan 

 virke; - saasnart man blot kommer negle faa Skridt høiere 

 op, hvor Kalkstenen findes dækket af løst Jordsmon, vil man 



