178 



under dette altid finde Stenen ru og ujevn og intet Tegn til 

 Stribning eller afglattet Overflade. Den grovkornige Kalksten 

 her er ogsaa i høi Grad udsat for Forvitring og enhver i 

 denne afsat Skuringsstribe vilde upaatvivlehg snart blive 

 udvidsket, saasaart den blev overdækket af løst Jordsmon. 

 Der er saaledes liden Sandsynlighed for at Skuringsstriberne 

 her kan have ligget høiere end nu. I dette Tilfælde vilde de 

 som sagt efter al Rinielighed være blevne udvidskede af de 

 løse Bedækninger og gjennem Atmosfæriliernes Indvirkning. 

 Der synes saaledes at være Grund til heri at se en Udtalelse 

 om, at Tromsøen igjennem et Tidsrum, der ligger mellem den 

 Tid, da disse Striber bleve afsatte, og vor Tid, ikke kan have 

 været i Sænkning. 



Her viser sig imidlertid det mærkelige Forhold, at 

 Skuringsstriberne og hele afglattede Partier af Knausen ved 

 Høitvande ligger under Havfladen*). Naar man altsaa af 

 ovennævnte Hensyn tror at burde afvise enhversomhelst For- 

 udsætning om en Sænkning af Landet, saa niaa altsaa Dan- 

 nelsen af Skuringsstriberne her være skeet enten helt under 

 Havfladen eller ogsaa i Strandlinien med sin vexlende Flod 

 og Ebbe. I sit Skrift om „Mærker efter en Istid i Hardan- 

 ger" har Professor S. A. Sexe gjort gjældende, at de frem- 

 glidende Isbræer ogsaa under Havfladen skulde kunne skure 

 og derunder danne Furer og Striber paa P^jeldgrunden. 



Slutter man sig altsaa til Hr. Sexes Forudsætning og 

 derunder tænker sig Striberne dannede helt under Vand, 

 saa maa Tromsøen altsaa igjennem Istiden og rimeligvis ogsaa 

 senere udover være steget. Men en nærmere Bestemmelse 

 af Stigningsmaalet er da i ethvert Tilfælde umulig. Sexe 

 synes at antage, at en stribedannende Skuring maatte kunne 

 foregaa i store Dybder, uden at han dog gjør Forsøg med 

 nærmere at bestemme Grændseforholdet. Paa Sagens nu- 

 værende -Standpunkt er det maaske sikrest at slutte sig til 

 Hr. Sexes Opfatning, at Furerne maatte kunne dannes under 

 Vand, men dog foreløbig begrændse den saaledes, at de om- 



^#^ Ogsaa paa det lille fremspringende Nes (f), der paa Hilset sees at slikke 

 frem under Banken (A) og som er bygget af Glimmerskifer og Kalk- 

 sten, er der i denne al se Skuringsstriber under Forholde, der ere 

 ganske ensartede med dem paa Øens sydlige Ende. Ogsaa her gaa 

 Striberne i nord— sydlig Retning, altsaa 1 iJretle paa Banken A's 

 Længdeaxe. 



