179 



haiiflleck Skuriiigsstriber ere dannede enten i Nærlieden af 

 den daværende Strandbred, men paa en forholdsvis ringe 

 Dybde, eller ogsaa i selve Strandlinien, idet Kalkstensknausen 

 da som nu laa tør under Ebbe., og under Vand i Flodriuial. 

 I første Tiifælde niaatte Landet have været i Stigen gjennem 

 et Tidsrum. der kan ligge niellem Stribernes Åfsætning og 

 vor Tid. I sid ste Tiifælde har Stigning naturligvis ikke fun- 

 det Sted. — Striberne maatte da være afsatte i Istidens 

 allersidste Periode, efterat Langnesmyrene allerede havde 

 naaet sin nuværende Høide. Tromsøen skulde da fra Istidens 

 Afslutningsperiode og ned til vor Tid ikke have været udsat 

 for Indvirkningen af hævende Kræfter. 



Med nogenlunde Bestenithed at kunne vælge m'dlem 

 de to sidstnævnte Alternativer, vil for Tiden ne})pe være 

 gjørligt. Der er imidlertid ovenfor fremhævet, at Skjællagene 

 paa Tromsø fra de øverste Punkter, hvor de ere fundne, og 

 ned til de Skjælsamlinger, der afsættes den Dag i Dag ved 

 vore Strande, synes at staa i en fuldt sammenhrengende For- 

 bindelse. Ogsaa de opskyllede Pinipstenslag paa Kaagnes 

 viser hermed ensartede Forholde. Heri synes dog nærmest 

 at ligge et Vidnesbyrd om en Stigning af Landet, der har 

 strakt eig ned helt til vor Tid. Men i saa Tiifælde maa 

 altsaa Skuringsstriberne paa Tromsø være dannede helt under 

 Vand og i en Dybde, der dog ikke behøver at overstige 

 36 Fod. 



Hvilke af de ovennævnte Grændseværdier for Stignin- 

 gen fra Istidens Afslutningsperiode — 36 eller 15 Fod — man 

 end maatte være tilbøielig til at gaa ud fra, saa er dog den 

 Sag klar, at Stigningen har været overordentlig langsom. 

 Om man og skulde forudsætte — hvad der paa Forhaand 

 maaske kunde være Grund til — at Istidens Afslutningsperiode 

 for disse Egnes Vedkommende kunde være at drage adskillig 

 længere frem i Tiden, end Forholdet er for den skandinaviske 

 Halvøes sydligere Del, saa vil dog Stigningen gjennem Løbet 

 af et Aarhundrede neppe i noget Tiifælde være at opføre 

 med et høiere Forholdstal e.id 1 Fod. Dog— Istidens ab- 

 soiute Aldersforhold er for Tiden aldeles ubestemt og vel 

 (tgsa;i ubestemmeligt, og ethvert Forsøg paa nærmere at 

 bestemme Stigningen i Forhold til Tid vil saaledes indtil 

 videre vise sig ganske frngtesløst. 



