194 



Vegne at ofjpebære Skat af Finner, Normænd eller iiogen 

 anden af Uudeisaatterne, men med Gevalt at afvise samme 

 og ellers sig i alle Maader saaiedes forliolde, som en ærlig 

 Riddersnsand egner og anstaar, og som han i sin Tid med 

 Ære vikle ansvare og være bekjendt. Derlios lod allerbøjst- 

 bemeldte Konge under samme Dato en allernaadigst Befaling 

 udgaa, at formedelst den Omkostning, som Krigen vilde med- 

 føre, skulde enhver Skipi^er og Styrmand, saavelsom og Nor- 

 mand og Søfinne, som boede i Vardøhus Len og dets uuder- 

 grænsende Lene, betale aarlig 2 Rdlr. 



Da Krigen derefter ophørte og Freden imelleiii Dan- 

 mark og Sverige ved deres deputerede Kommissarier i Januar 

 Maaned paa Grienserne i Sørød imellem Knærød og Ulsbek 

 var slutlet, <ifstod Sverige al sin Prætension paa Sølinnerne 

 fra Titisfjord i Nordlandene indtil Varanger i Finmarken, 

 saavel paa egne Vegne som i Henseende til det, der af Rus- 

 sen var dennem overdraget, med al Jus, Dominio maris samt 

 al Herlighed og Højhed, saa at aldrig ncgen Konge af Sverige 

 eller Sveriges Trone til evig Tid sig noget ved Søsiden i 

 Norges Rige paa de Steder skulde anmode, hvilket Amtman- 

 den strax ved et allernaadigst kongeiigt Reskript, dateret 

 Kjøbenhavn den 30te Januar 1613, blev tilkjendegivet med 

 Ordre, al forbenævnte Skyld, Rettighed og Herlighed, som 

 under hans Len hørte, der under Lenet at lade annamme 

 og siden aarligen for den visse og uvisse Indkomst, deraf 

 kunde falde, lade gjøre god Rede og Regnskab, saa og selv 

 at møde til den i Skien den 2den August berammede Herre- 

 dag for at give Underretning om Finne-Byerne til Fjelds, 

 efterdi nogen Tvistighed endda om dennem ved Fredsslut- 

 ningen var forefalden. 



x^ngaaende den Skat, som af Søfinnerne ^) skulde ydes 

 til Danmark, efterat Freden var sluttet og Hs. kongl. Maje- 

 stæt af Danmark alene Skatten af dem skulde have, falder 

 at agte, at den 10de Juni 1614 blev gjort saadan allernaadigst 

 Anordning, at af enhver Søfinne skulde aarlig betales i Skat 

 1 Rigsdaler, samt istedenfor den Skat, som de Svenske til- 

 forn paa egne og Russens Vegne havde oppebaaret, erlægges 



Jeg forslaar her under Søfmner eller Sølapp-r alle de, der sognede lii 

 Finmarkens Prestegjæld, hvad heller de ophoidt sig med Rensdyr paa 

 Fjeldel, eller ved Søsiden i Fjordene, der nærende sig af Kjør, Faai" 

 og Fiskeri. (K, LeemJ 



