196 



eller haus Fiiidniægtigs Overværelse lagde og lignede Skatten 

 og anden Rettiglied imellem Finnerne, skulde, Amtnianden 

 dermed have nøje Indseende og ej saadant tilstede, men lade 

 Søfinne.-ues Skat paa Thingene ligne saa og attestere Fogdens 

 Regnskal), at derudi intet Underslæb var begaaet. Kort 

 derefter f:ogte Fiumarkens Foged, Nils Knag, som siden 

 allernaadigst blev beskikket til Justitsraad og Lagniand i 

 Bergen med Karakter af Knagenhjelm, at bringe Eejson til 

 bemeldte Skats Indfordring i sin forrige Skik og erhvervede 

 en allernasdigst kongelig Befaling, at Søfinne-Skatteu skulde, 

 ligesom forhen var skeet, af Fogden oppebæres strax cfter at 

 hans FjeJdrejse var afgjort; men ved den i Aaret IGOl den 

 6te Juni af højlovlig Ihukommelse Kong Kristian den Femte 

 allernaadigst udgivne Oktroj-Forordning blev befalet til Fin- 

 markens Skats og Ledings Ligning og Oppebørsel, at naar 

 F^ogden om Vinteren den Malmiske Rejse forrettede, skulde 

 han som sedvanlig indfordre Skatten af Østenhavs-Finnerne 

 paa de Russiske samt af Fjeldfinnerne paa de Svenske Græn- 

 ser, og derefter ligefra Koutokejno fortsætte sin Rejse over 

 Fjeldet hjem igjen til Vadsø. Siden om Sommeren skulde Søfm- 

 nernes Skat i Amtmandens eller hans Fuldmægtigs Over- 

 værelse paa Thingene forsvarligen lignes og derefter af P'og- 

 den oppebæres. Derved ophørte da Fogdens Vinterrejse 

 langs Søsiden til at inddrive Skatten af Søfinnerne. 



Hvad Skatten til Danmark af de Svenske Fjeldlapper 

 i Arritsby, Avjovarre etc. angaar, skal agtes, at saasom be- 

 meldte Fjeldlapper fra gammel Tid, ligesom og endnu sker, 

 have begivet sig ned til Søsiden i Finmarken paa behørig 

 Tid der at søge deres Næring, og de tildels betjene sig af 

 Hs. kongl. Majestæts Mark og Fjelde, er fra Alders Tid en 

 vis Kontribution af dennem bleven ydet til Danmark. Men 

 efterdi den Tvistighed om Fjeldbyerne ej tilfulde blev afgjort 

 i Fi-edsforhandiingen ved Knærød og Sverige havde i samme 

 Fredsfordrag frasagt sig al Ret og Ejendom til Søsiden i 

 Finmarken, begyndte de Svenske Fogder at indeholde den 

 Kontribution, som bemeldte Fjeldlapper fra Arilds Tid vare 

 vante til Danmarks Krone at erlægge, hvorfor Amtmanden, 

 Klaus G-agge, blev befalet at lade den ved tilbørlig Middel 

 inddrive, paa det intet deraf ved hans Forsømmelse skulde 

 mistes; .hvorefter Finmarkens Foged, Berthel Henrlkssøn' 

 gjorde sit Bedste samme Skat at bekomme, hvilket den 



