220 



efter de 6 Aars Forløb overlevere Amtet i muligste god Stand 

 samt meå al fornøden Efterretning. 



Indtil bemeldte Annum 1681 havde de Tlirondhjemske 

 Indvaanere i langsommelig Tid efter Privilegiernes Medfør 

 haft Del med de Bergenske i Finmarkens Handel, som af 

 Følgende erfares: Til Throndhjems Bys desmere Velstand 

 og Opkomst gav højlovlig Ihukommelse Kong Kristian den 

 Første i Aaret 1450 Indvaanerne Frihed at sejle og handle i 

 Norge udi Kjøbstæderne og paa Landet, hvor dem lystede. 

 Dette Privilegium blev siden af de højlovlige Konger Kong 

 Hans og Kong Kristian den Anden allernaadigst stadfæstet 

 Anno 1503 og 1514. Højlovlig Ihukommelse Kong Kristian 

 den Tredje ej alene konfirmerede bemeldte de Throndhjem- 

 skes Privilegium i Aaret 1538, men endog derefter forbedrede 

 den ved en paa Koldinghus Slot Tirsdagen efter Palmesøndag 

 Anno 1540 udgiven kongelig Benaadning, hvori deres Besej- 

 lings-Frihed paa Nordlandene især nævnes, hvilken Frihed 

 højlovlig Ihukommelse Kong Fredrik den Anden allernaadigst 

 lod stadfæste udi et Møde, holdt i Odense den 17de Juli 

 1560. Og saasom Throndhjem var med Bergen delagtig i 

 den Finmarkske Negotie, iudesiuttedes begge disse Kjøbstæ- 

 ders Folk i de højlovlige Kongers Frederici 2di og Kristiani 

 4ti alleruaadigste kongelige Befalinger af 17de April 1562, 

 8de Juni 1591 og 22de Maj 1592. At Throndhjem havde Del 

 med Bergen i Finmarkens Handel viser og en kongelig Final- 

 Domsslutning, falden den 29de April 1602, angaaende 4 

 Sølene og det Nordlandske Brugs Fællesskab imellem be- 

 meldte Kjøbstæder, hvilken saa lyder: 



Da efter Tiltale, Gjensvar og denne Sags Lejlighed 

 sagde vi derpaa saaledes af for Eetten, at vore Undersaatter 

 i Throndhjem bør alene at besejle de 4 Sølene i vort Rige 

 Norge, som ere: Romsdalen, Nordmøre, Fossued (Fosen) Len 

 og Nummedal (Namdal), og Bergens Borgere aldeles ingen 

 Handel eller Kjøbmandskab at bruge i forbemeldte Lene. 

 Dog skal forbemeldte vores Undersaatter i Throndhjem være 

 forpligtede selv at gjøre \ores Undersaatter udi forbemeldte 

 4 Lene tilbørlig og al nødtørftig Tilførsel og det at sælge 

 dem, som kristeligt og billigt er. Men hvad belanger den 

 Handel udi Nordland og Finmarken, den begge vore Under- 

 saatter at bruge og Throndhjem tilfælles, eftersom den altid 

 været haver. 



