228 



at som de 200 Rigsdaler in Specie, som af Altens og Tanens 

 Elves Laxefiskeri hidindtil aariig skal være givne, deri alene-; 

 formedelst Handelens desbedre Rigtiglied er begre ben og ikke 

 vedkommer den Afgift, som imod Toldens Forskaansel bør 

 betales, at de derefter igjen Toldforjoagterne afgaa, saa de 

 dem tilligemed deres Toldforpagtningspenge til os allernnder- 

 danigst bør svare. Dermed sker vor Vilje etc. Kjøbenhavr: 

 den 19de December Anno 1691. Under vor kongelige Haancl 

 og Signet. Christian R. 



Endskjønt Handelen nu ved bemeldte Oktroj-Forord 

 ning var sat paa god Fod, fornam man dog, at de Trafiqiie 

 vende og deres Handelsforvaltere i et og andet Stykke for 

 nærmede Indbyggerne, hvilket af Amtmanden allerunder^ 

 danigst blev andraget, hvorpaa Hs. kongl. Majestæt føjede 

 den 2den December ]693 saadau allernaadigst Anordning, at 

 saafremt nogen af Handelstj enerne ej Iiavde ny Vegt og 

 Maal af alle Slags, nemlig ny Bismer, Tønde, Skjeppe, Fjer- 

 dingkar, Otting, Alen, Kande, Potte, Pægel, en Maaned efter 

 Anordningens lovlige Forkyndelse der i Landet og ej havdc 

 forskaffet sig et rigtigt Vogelod med Skaaler og lignede Stæn- 

 ger efter Oktrojen, skulde der bødes af den Trafiquerende^ 

 Midler for hver Maaned, nogen af benævnte Slags Vegt og 

 Maal fattedes, 1 Rigsdaler. Her kunde, som jeg dog for 

 Vidtløftigheds Skyld vil forbigaa, meget skrives om de Tvi 

 stigheder, som i de fremfarne Tider vare forefaldne imelleni 

 de Trafiquereude indbyrdes over det, at den ene befattede 

 sig med den andens Udredsfolk, saavelsom og om de mange 

 Slags Mishandlinger, som af endcl Negotianter bleve tilføjede 

 Landets Indvaanere, for, hvis Skyld Klagemaale indløbe, 

 kongelige Ordres Tid efter anden udstedtes, Kommissjoner i 

 Landet bleve holdte, og de Skyldige bleve fra deres Negotie 

 afviste og aldeles udelukkede. Især fornemmes, at en Bergens 

 Borger ved Navn Rikard Korneliussøn, forseende sig imod de 

 kongelige Breve og Privilegier, blev tildømt at entholde sig 

 med sine Tjenere fra Handelen og ej at være dem forhin- 

 derlig, der vilde skaffe Landet Udredning. Derimod besvæ- 

 rede de Handlende sig adskillige Gange over og beskyldede 

 Finmarkens Amtmand, Pref.ter og civile Betjenter, at de for- 

 nærmede dennem ved at drive præjudicerlig Negotie. Ibland t 

 andet erfares, at i Aarot 1603 supplicerede 13 Bergenske 

 Borgere over Finmarkens Amtmand Oluf Pederssøn, fore 



