É29 



givende, at hau drev Handel, denneni til megen Skade, og 

 at hvis sligt ikke blev hemmet, nødedes de til at overgive 

 deres Sejllas paa Finmarken og geraadede i den Tilstand, at 

 de ej kunde svare kgl. Majestæts Skatter og Byens Tynge; 

 hvorpaa til benævnte Amtmand blev en Herredags-Stevning 

 udstedt, at møde i Bergen den 9de Juli 1604 til Sagens 

 Forhør. Desuden fornemmes, at nogle Bergenske Borgere 

 indgave den 22de December 1667 over Vardøhus Amtmand 

 Schjort (Short) iblandt andet følgende Klagepunkter: Saasom 

 de mente, at Bønderne med deres Opskrift i Handelsbøgerne 

 burde lade sig nøje, besværede de sig over hans Foranstalt- 

 ning, at dem ved Handlingen skulde gives Bog. De vare 

 i]de tilfreds med den af hannem føjede Anstalt, at ingen 

 Kjøbefisk for Tiendens Erlæggelse skulde tilsvares. De be- 

 sværede sig over, at han lod deres Skib og Gods arrestere, 

 hvilket formodentlig skede af den Anledning, at somme af 

 dem havde annammet Bøndernes Fiskeavl paa den forhen 

 udborgede Gjæld og vilde saa ikke videre gjøre Kredit De 

 Borgere, som da paa Landet trafiquerede og Klagepunkterne 

 havde underskrevet, vare: Sgr. Hans Ørbech, Sgr. Rørik 

 Zenichen, Sgr. Hans Christenssøn, Sgr. Helle Holbech, Sgr. 

 Gert Dot, Sgr. Terres Janssøn, Sgr. Henrik Helberg, Sgr. 

 Johan Middelstrup, Sgr. Henrik Magers, Sgr. Rikard Vil- 

 ladssøn og Sgr. Peder Christensøii. Beaævnte Henrik Hel- 

 berg haver ellers efterladt sig iblandt Finmarkens Indbyggere 

 saa priseligt Rygte for redelig Behandling, at jeg hørte Kjel- 

 viks Beboere sige: Da vi mistede den Mand fra Handelen, 

 havde det været bedre, at Klipperne havde faldet over vore 

 Boliger og skjult dem. Han forærede og en smuk Messing- 

 Lysekrone til Kjelviks Kirke, som endnu der er at se. Saa- 

 som ovenbenævnte Finmarkske Handleres, se: Jørgen Thor- 

 møhlens, Jakob Anderssøns etc, Handelskontrakt tog med 

 Anni 1697 Udgang Ende, og ingen havde angivet sig paany 

 at ville fortsætte Handelen og forsyne Landet, da, paa det 

 Indbyggerne ej skulde lide Nød, lod Hs. kgl. Majestæt af 

 en ubeskrivelig højkongellg Naade og mere end faderlig 

 Omhu ej alene den 10de Juli i samme Aar ved Hs. Høj- 

 Excellence Gyldenløve gaa Ordre til Bergen, at bemeldte 

 Trafiquerende skulde proviantere Landet for den tilkommende 

 Sommer og til samme Forstræknings Fornødcnhed indeholde 

 Forpagtningpengene, men end ydeimere allernaadigst belovede. 



