237 



Liner, Jenistene, Øsekar, Skindstakker og andet sligt, som 

 de udi Finmarken behøve og hos Hjemmelandsfarerne efter 

 gammel Sedvane have kjøbt, dermed maa de, som før, handle, 

 naar deres egne Udredere dermed ej dennem lovligen for- 

 syne, for en billig Pris. Den 10de December 1608 iidgik en 

 allernaadigst kongelig P'orordning, hvis Indhold iblandt andet 

 saa lyder: Dog skal det ej være Indbyggerne i Finmarken 

 forment at kjøbe af Nordlænderne Baade, Aarer, Skindstak- 

 ker, Skindbuxer, store Haandsnører, Angler, Jernstene og 

 Liner, og bør enhver Nordlænder og Lidvaaner, verdslig og 

 gejstlig, befri sig ved sin Ed for vores verdslige Het der i 

 l^andet, om de for noget forbudet Kjøbmandskab af vores 

 Foged eller de Trafiquerendes Tjenere beskyldes eller antastes. 



Anbelangende de Svenskes Handling med Finmarkens 

 Indvaanere, da haver den fia gammel Tid været briigelig 

 efter Finnernes deroin gjorte Forklaring for en i Aaret 1601 

 holdt Komraission. Vel befindes samme Negotie nogen Tid 

 derefter formedelst den de Bergenske, Kontorske. og Thrond- 

 hjemske forundte Handelsfrihed at være bieven hævet ved 

 en den 19de Oktober 1629 at højlovlig Ihukommelse Kong 

 Kristian den fjerde given kongelig Befaling saalydende: An- 

 langende Kjøbmandskab, som den ny funderede Stad udi 

 Nord-Botnen, Torneå, bruger ir ed Søfinnerne udi Vardøhus 

 Len, da ville vi, at du dig skal forholde efter vore Kjøbstæ- 

 ders, Bergens og Throndhjems, som og Kontorets Privilegier 

 og ikke tilstede nogen at handle paa de Stæder, der ere 

 privilegerede, som og tilse, at imod vores Lov ikke sker 

 Landkjøb, dog vore egne Undersaatters lovlige Handtering 

 hermed ufornient. 



Vel fornemmes og, at ved Traktaten paa Grænsemødet 

 blev den 13de August 1645 saaledes afgjort, at ingen Kjøb- 

 mand fra Sverige maatte med sine Varer komme over Græn- 

 serne; ikke desmindre blev dog bemeldte Handling med Fin- 

 markens Indvaanere, som et i adskillige Tilfælde fornødent 

 Middel til Undsætning for Landet, af højlovlig Ihukommelse 

 Kong Kristian den femte under Dato Ilte August 1688 aller- 

 naadigst igjen bevilget, samt befalet, en bekvem Markedsplads 

 at indrettes, som skulde være i Varanger. Ved Juletider 

 angaar de Svenskes Rejse fra benævnte Stad til Finmarken. 

 Undervejs drive de Handel med de i Egnen, hvor de fare 



