269 



Ritset Fig. 5 fremstiller de mest fremtrædende Vexlinger i 

 Forholdet mellem Granit og Lersteii — Dividaleii opover langs 

 Elv. Et Profil fra Slipelven opover Lien paa østre Side af 

 Elven giver en nærmere Belysning af Forholdet mellemG-ra- 

 niten paa den ene og Lerstenen og de dertil knyttede Ski- 

 ferdannelser paa den anden Side. Se Fig. 6. 



1) Granit. 



2) Lersten. 



3) Skifer. 



Til nærmere Belysning af Forholdene langs Elven, 

 saaledes som de ere fremstillede i Fig. 5, skal liidsættes føl- 

 gende Notitser: 



Ved Flintelven rød Granit. I de nedre Partier mod 

 Divielven gjennemsættes Graniten af en grønlig amfibolitisk 

 Sten, der optræder i kvartertykke Aarer. Eene Kvartsmas- 

 ser stikker ogsaa frem derimellem. Længere iidover langs 

 Elven optræde haarde brune, røde og grønne Lerstensdan- 

 nelser. Strøg og Faldretning er oftest ikke at iagttage. 

 Stenen lader sig et Sted klyve i tynde Plader efter en Strøg- 

 retning af 160 « ,med Fald af 30 a 40 « SV. Parallele lod- 

 rette Afsondringsflader gjennemsætter Stenen under en Strøg- 

 retning af 20*^. Denne i ethvert Tilfælde ofte ogsaa ulagede 

 Lersten fortsætter i Sammenhæug et godt Stykke nedover 

 Divielven i de laveste Skraaninger langs Samme og afløses 

 nu atter af Grauit. Denne er snart en storkornig snart en 

 mere smaakornig Protogingranit, der strax nedenfor Slipelven 

 igjen afløses af Lsrstensdamielser. I disse fandtes etsteds 

 en lin Aare af Rødjernsten. Henimod Nedre-Fos er Lerste- 

 uens eller Lerskiferens Strøgretning 120 " med svagt nord- 

 ligt Fald, 



Hvor Dødes-Elv, der fra Dødes- Vand fører ned tilDi- 

 vidalen. fra Højfj eldet bøjer ned mod Dalafliænget, løber den 

 i en længere Strækning gjennem en over 100 Fod dyb Rende, 

 der er skaaret ind i en Lerglimmerskifer med mægtige Af- 

 lejninger af en graalighvid Kalksten. Denne Lerglimmer- 

 skifer er identisk og sammenhængende med den, der i Fig. 4 

 er opført under Nr. 3. 



Ogsaa paa den vestre Side af Divielv opover fra Ne- 

 dre-Fos vil den røde Lerstensdaunelse saagodtsom overalt, 

 hvor Fjeldgrunden er blottet findes trædende frem, — her i 

 Regelen mere bestemt laget. Strøgretningen er i Regelen at 



