272 



bindelse af smaa Kvarts- og Feltspathkorn og i denne G-rund- 

 masse er indæltet talrige Kvartsbrudstykker — oftest af- 

 rundede tildels næsten kugleforinige. De have en Størrelse 

 fra en Linje til en Ert. men enkelte af dem naa endog op 

 til et Gjennemsnit af 5 a 6 Tommer. Konglomeratet er ofte 

 stærkt rustfarvet af Jernoxydhj^drat. Feltspatlien er graalig 

 hvid, Kvartsen er tildels smudsig graa, men oftest ere dog 

 de smaa afrundede Korn glasagtig gjennemsigtige, af en 

 vandklar, i det grønlige stikkende Farve. Ogsaa svagt ro- 

 senrød Kvarts træder undertiden frem. Maaske knyttet til 

 dette Konglomerat er paa sine Steder at paavise en sand- 

 stenagtig Dannelse af en gulagtig til smudsiggrøn Farve. 

 Fra den af de gulgrønne Korn dannede G-rundmasse stikker 

 hist og her frem indtil et Par Linjer store afrundede gjen- 

 nemsigtige Kvartskorn. Grundmassen er rigt indflettet med 

 Punkter af udskilt Kaolin, saa den saaledes gjerne kan kal- 

 des en Kaolinsandsten. I Dagen er den rødlig til rustfarvet. 

 Den synes ganske fri for indblandede Glimmerskjæl. 



Nærmere at bestemme Konglomeratets og Kaolin-Sand- 

 stenens geologiske Plads lader sig for Øjeblikket ikke gjøre. 

 De ere ikke paaviste i saadant Forhold til Skiferdannelserne 

 her, at den relative Plads deraf lader sig med Sikkerhed 

 bestemme. 



Paa sine Steder ligge Bænke af Granit og af Konglo- 

 merat saaledes om hinanden, at de oftere i Dagen synes at 

 danne et sammeuhængende Hele. Af de Brudstykke-Bjerg- 

 arter, der optræde i Konglomeratet, vil man heller ikke 

 kunne drage afgj ørende Slutninger. Konglomeratets Kvarts- 

 knoller og Kvartskorn, ligesom ogsaa Feltspathen kunne mu- 

 ligens være hentede fra Grauiten, hvorvel det i saa Hense- 

 ende kunde synes underligt, at Konglomeratets Feltspath 

 altid synes at tilhøre Granitens smudsiggraa Oligoklas og 

 derimod aldrig den røde Orthoklas, som meget hyppig ved 

 Siden af Oligoklasen danner Granitens Feltspath. Konglo- 

 meratet indeslutter dernæst ikke Brudstykker af Dividalens 

 Sktferdannelser, hvad der maaske vilde være nogen Rimelig- 

 hed for, forsaavidt Koiigiomeraiet var yngre end disse. Heri 

 kunde maaske ligge en Udtalelse for, r-t Konglomeratet er 

 æMre end de her optrædende Lerskifer- og Lerstsnsdannelser 

 samt kvartsitiske Skifere. 



Endmere tvivlsomt stiller dog Spørgsmaalet sig om de 



