275 



det er inden Dividaleiis mere utvivlsomrae Skiferfelt og staar 

 ogsaa i petrograflsk Henseende ganske ved Siden af de in- 

 den Glimmerskifergruppen optrædende Bjergarter. Ved at 

 se hen til dette Forhold, antages der saaledes at være mest 

 Føje til at indordne den i Jerta-Fj eldet optrædende Horn- 

 blendeskifer under Glimmerskifergruppen. 



Fig. 10. Dette Profil er hentet fra den østlige Dal- 

 side af Dividal — noget indenfor (søndenfor Øvi^e Fos.) 



1) Granit. 



2) Den røde og grønne Lerskifer i vexlende Baand. Sam- 

 me Haandstykke kan indeslutte Partier af begge Grund- 

 farver, der tildels kunne gaa over i hinanden uden 

 skarpe Grændser. 



3) Lerglimmerskifer med Alunskifer. 

 4. kvartsitiske Lag. 



Opover Skakteraasen — paa østlige Side af Divielv 

 indenfor Frihedsli — Lerglimmerskifer i Vexling med tyndskif- 

 rig Kvartsit. Strøg O — V, Fald svagt N. Skakteraasens 

 bølgeformige HJøjflade er bygget af grønlig kloritisk Glim- 

 merskifer (glindsende Skifer) og kvartsitisk Skifer. Strøg- 

 og Faldretning variabel, Faldet altid svagt. Skakteraasens 

 kvartsitiske Skifer danner her Endeledet inden Dividalens 

 Skiferfelt. 



Fra Frihedsli opover Anasskaal (Fjeldliøjden, der hæ- 

 ver sig fra Dalens Østside): 



Paa Nordsiden af en Fjeldbæk stikker her frem Horn- 

 blendeskifer eller Hornblendegneis. Strøg N — S, Fald 30^ 

 0. Denne synes at ligge under Lerglimmerskiferen, der for- 

 øvrigt bygger Anasskaal opover. Da den indbyrdes Lejning 

 er afvigende, kunde der være Mulighed for, at Hornblende- 

 skiferen er fremspringende Partier af Glimmerskifergruppen, 

 mens Lerglimmerskiferen tilhører Dividalens Skiferfelt. 



Anaselven flyder fra Anas-Yandene, der ligger i en 

 Indsænkning i Fjeldmassen paa vestre Side af Dividal, og 

 falder ud i Divielven, omtrent '/-i Mil ovenfor Øvre-Fos. 

 Følges Anaselven opover fra dens Udløb, træifes først Divi- 

 dalens Granit, der fra Dalbunden breder sig adskillige Hun- 

 drede Fod opover Dalsiden. Fra det Punkt, hvor Graniten 

 synes at slippe, er Fjeldgrunden gjennem lange Strækninger 

 overdækket. Først op imod en af Anaselvens Fossefald — 

 i en Højde af omtrent 1000 Fod over Divielvens Leje eller 



