291 



være at betragte som Afdelinger indeii G-limmerskifergrup- 

 pen, eller om de maa være at sondre ud af denne og i saa Til 

 fælde indordnes under den tidtnævnte yngre Gruppe, kan for Ti- 

 den ikke afgjøres med fuld Bestemthed. I Beskrivelsen over 

 Hindøen vil der blive Anledning til nærmere at gaa ind paa 

 Bebandlin n af dette Spørgsmaal. 



b) Manken. 



Denne langstrakte Fjeldryg mellem Maalselven og 

 Tagvandet har jeg allerede før omhandlet i min i 1868 ud- 

 givne Afhandling (Tromsø Amts Geologi I). Senere har jeg 

 flere Gange havt- Anledning til nærmere at studere Fjeld- 

 bygningsforholdene her. Maukeii ligger egentlig udenfor det 

 Strøg,, som her efter Planen bliver at behandle: men den er 

 paa den anden Side saa nær knyttet til dette, at det i flere 

 Henseender vil findes hensigtsmæssigt at fremstille Forhol- 

 dene her i en samlet Oversigt., idet de nye lagttagelser 

 knyttes til de ældre. 



Fra Gaarden Skjeggestad ned til henimod Nymo stik- 

 ker der frem i de lavere liggende Partiei- — fi-a Dalbunden 

 op til over 1000 Fod over Havfladen — gneisagtige Lagaf- 

 delinger ofte med Overgange til halvt granitagtige, halvt 

 konglomeratagtige ulagede Dannelser. Snart danner Kvartsen 

 den forherskende Bestanddel medi Feltspath paa en visMaade 

 ligesom indkittet i en jordagtig Grundmasse, maaske væsent- 

 lig dannet af Glimmer. I den forvitrede Dag-flade stikker 

 her ofte de skarpkantede indtil tommestore Kvartsstykkei- 

 frem, og give derved Bjergarten som ovennævnt et konglo- 

 meratagtigt Præg (Pseudokonglomerat). Paa andre Punkter 

 faar Feltspathen Overhaand og Bjergarten faar da en mere 

 gi^anitisk Textur. Glimmeren er altid brunlig sort. 



Feltspathen i disse ulagede Masser er i Regelen hvid- 

 lig — ikke rød som i Kyststrækningens Granit ~ og Kvart- 

 sen er ganske identisk med den, der optræder lejeformig in- 

 den Skiferafdelingerne og skiller sig saaledes fra Granitens 

 i Regelen gjennemsigtige Kvarts. 



Mulighed kunde der maaske være for, at dette saa, 

 kaldte Pseudokonglomerat i Virkeligheden v?or af Idastisk Be- 

 skaifenhed. 



Ogsaa længere ned langs Elven — mellem Rognmo- 

 gaardene og Fredriksberg — optræder gneisartede Lag til- 



