300 



ristlske Granit. Mod Øst afløses Graniten igjen af Glimmer, 

 skifergruppens stejlt staaende eller stejlt mod Øst faldende 

 Lag. Knyttes de før nævnte gneisagtige, midt inde i Granit- 

 feltet optrædende Lag til denne — hvilken de vel ogsaa 

 utvivlsomt maa tilhøre — saa vil Graniten findes at danne 

 et mellem V4 og V2 Mil mægtigt Leje af en temmelig regel- 

 mæssig Form mellem Glimmerskifergruppens Lag, der' paa 

 begge Sider langs Granitfeltets Langsider viser en conform 

 Strøgretning med i Regelen stejltstaaende østlig Faldretning. 

 I Forholdet, seet fra dette Synspunkt, vil der Intet være til 

 Hinder for at tilski^ive Graniten her en eruptiv Oprindelse. 

 Men ved Siden heraf er der ogsaa at aflæse andre Forholde, 

 der ikke saa ganske let lade sig indordne under en saadan 

 Forudsætning, men som snarere synes at tyde hen paa en 

 oprindelig langt nøjere Tilknytning mellem Graniten og Glim- 

 merskifergruppens Lagmasser. Ved Granitfeltets vestlige 

 Grændse mod Glimmerskiferen ville de gneisagtige Lag med 

 den samme røde Orthoklas, som den, der danner den karak- 

 teristiske Granit, findes i Vexling med Lag af den utvivl- 

 somme Glimmerskifer og under en med denne ccmform Lag- 

 stilling. Glimmerskiferen og det røde Gneislag synes her 

 vanskelig at skulle kunne skilles ud fra hinanden som Dan- 

 nelser tilhørende forskjellige Tidsperioder og som oprindelig 

 udgaaede fra i sit Grundvæsen forskjelligartede Kræfter. Men 

 disse gneisagtige Baand ere paa den anden Side utvivlsomt 

 paa det Nøjeste knyttede til Granitf eltet her og nærmest at 

 opfatte som en Varietet under den granitiske Bjergart. De 

 røde og sorte gneisagtige Lag synes saaledes paa en Maade 

 at danne som et Overgangsled mellem Glimmerskiferen og 

 Graniten og pege i saa Tilfælde hen paa, at disse Yderled 

 oprindelig have tilhørt en fælles Hovedgruppe. Men hertil 

 kommer endvidere de lagdelte og endog skifrige Masser midt 

 inde i det egentlige Granitfelt, der vise en Strøgretning 

 ganske overensstemmende med den, der raader inden det 

 utvivlsomme Glimmerskiferfelt. Paa den ene Side kumie 

 disse neppe være at sætte som oprindelige Afdelinger af 

 Glimmerskiferfeltet — som Brudstykker af Samme indflettede 

 i den eruptive Granit. I saa Tilfælde maatte det være et 

 højst forunderligt Træf, at Strøgretningen skulde være den 

 samme her som inden Glimmerskifergruppen, samtidig som 

 disse Skiferpartier synes at være af for ringe Mægtighed til 



