308 



støde sammen, viser Sandstensskiferen en afvigende Strøg- 

 retning i Forbindelse med høist forvreden Lagstilling. Naar 

 Forholdet skulde bedømmes alene fra denne Lokalitet, kunde 

 der maaske være nogen Rimelighed for, at Sandstenen 

 her burde være at sætte som en yngre Dannnelse. Over 

 Orrefieldets Højparti afløses Glimmerskiferen igjen af et nyt 

 Granitparti, der mod Syd breder sig ned over Orrefj eldets 

 Fjeldskraaninger mod Salangselv, og mod Øst til en dybere 

 Fjelddal, der munder ud ned mod Præstebakken i Salangs- 

 dalen. Ogsaa her er Graniten snart en ren Granit, snart 

 lagdelt og gneisartet, og Lagenes Strøgretning fi-emdeles 

 nord-sydlig. Fra Lerbakken fortsætter Graniten opigjennem 

 til Gaarden Kroken, indtil den mellem denne Gaard og 

 Brandmo gaar over til eller maaske rettere taber sig, idet 

 den her afløses af Grundfj eldets gneisagtige Skiferdannelser, 

 Der kan maaske være et Spørgsmaal om, hvorvidt Or- 

 refjeldets og Salangsdalens Granit kunne være at betragte 

 som Afdelinger under et og samme Hovedparti, eller om de 

 bør være at holde ud fra hinanden som mere selvstændige 

 Partier. I petrografisk Henseende synes der i ethvert Til- 

 fælde i det Hele tåget at raade en temmelig paatagelig For- 

 skjel mellem Bjergarten, som den optræder i disse tvende 

 Afdelinger. Medens Orrefj eldets Granit er en oftest rødlig 

 Orthoklas-Granit, er Salangsdalens Bjergart i Regelen hvid- 

 lig, i Dagen næsten snehvid. Feltspathen forvitrer her for- 

 holdsvis let og dannes saaledes rimeligvis snarere af Oligo- 

 klas. Denne Forskjel kan dog i og for sig neppe indeholde 

 nogen fuld Berettigelse til her at opstille nogen skarpere 

 Sondring end en saadan, der stiller disse noget afvigende 

 Bjergarter som Varieteter under et og samme Hovedparti, 

 og Forholdene forøvrigt synes ogsaa nærmest at tale til For- 

 del for denne sidste Opfatning. 



Ret mærkelige ere Forholdene inden de her om- 

 handlede Strøg mellem Skifer og Granit. Paa den 

 ene Side er det aabenbart, at den granitiske Sten og de in- 

 den samme optrædende gneisagtige Lag alene ere petrogra- 

 fiske Afændringer under samme Hovedform. Men ogsaa 

 mellem disse gneis-granitiske Lag og rene Glimmerskifere kan 

 Forholdet i deres indbyrdes Optræden være saadant, at det 

 vel kan synes vanskeligt at kunne sondre dem ud fra hin- 

 anden som Dannelser, udgaaede fra i sit Grundvæsen for- 



