314 



tier iiiden Glimmerskifergruppen. Allerede ved første over- 

 fladiske Blik modtager man et stærkt Indtryk af, at man 

 lier maa være inde paa et fra Glimmerskifergruppen forskjel- 

 ligt Felt. Saadanne skarpe Grændser mellem den ældre 

 Glimmerskifer og den sandstenagtige Kvartsit ere vel ikke 

 paaviste, hvoraf det med Bestemthed kunde fremgaa, at den 

 ene Afdeling staar i et bestemt Over- eller Underlejnings- 

 forliold til den anden. Den lave Odde mellem Lokstadbotten 

 og Salangen — se Fig. 27 — synes dog snarest at tyde lien 

 paa, at en Formationsgrændse her i Virkeligheden er at 

 drage. Ogsaa de fornævnte Forholde ved Salangens Afbøj- 

 ning mod sit ytre Leb, hvor de tvende Afdelinger nogen- 

 lunde umiddelbart stede sammen, pege antagelig i samme 

 Retning. At den sandstenagtige Kvartsit maa være at ud- 

 sondre fra den ældre Glimmerskifer som en mere selvstæn- 

 dig fremtrædende Afdeling, derom kan der vel neppe raade 

 nogen Tvivl. Mere tvivlsomt kan det derimod være, hvor- 

 vidt den som en yngre Afdeling skal blive at indordne som 

 Led under den egentlige Glimmerskifergruppe, eller ogsaa 

 helt udskilles fra denne som Led. tilhørende en anden selv- 

 stændig Formationsgruppe. Med Sikkerhed at afgjøre dette 

 Spørgsmaal vil vel altid blive vanskeligt, saalænge de her op- 

 trædende sedimentære Aflejninger vise sig ganske forsteningsløse. 

 At disse kvartsititiske Lagmasser indeslutter Indlej- 

 ninger af den kvartsitiske Glimmerskifer tildels af ret an- 

 seelig Mægtighed og tildels ogsaa Hornblendeskifer, kan — 

 ved Siden af, at Lagstillingen inden de tvende Afdelinger idet- 

 mindste paa enkelte Punkter i Grændsestrøget er konkordant 

 eller idetmindste ikke bestemt afvigende — tale til Gunst 

 for den første Forudsætning. Derimod synes den i det Hele 

 og Store saa bestemt fremtrædende Afvigelse i det indbyr- 

 des Lejningsforhold snarest at tyde hen paa. at en Forma- 

 tionsgrændse her maa være at trække. Ogsaa de i saa mæg- 

 tige Masser her optrædende Partier af krystallinisk Kalk- 

 sten, der bygger Rimdfj eldet opover, og hvis Lag under kon- 

 form Lagstilling oveiiejer den sandstenagtige Kvartsit og 

 her danner Afdelingens afsluttende Endeled — synes ligele- 

 des at pege i samme Retning. Fra et petrograiisk Syns- 

 punkt kunde der i sig selv vel Intet være til Hinder for at 

 indordne Kalkstenen her under Glimmerskifergruppen — 

 Kalkstenen opover Rundfjeldet er ikke væsentlig forskjellig 



