324 



1855 (se Nyt Magasin for Naturv. II B) forskjellige Notitsei; 

 hentede fra den yterste Kj^ststrækning- langs Øens nordlige 

 og vestlige Side. Disse forskjellige lagttagelser supplere 

 Iiinanden gjensidigen saaledes, at det kan lade sig gjøre al- 

 lerede nu ved at sammenknytte disse at give en Oversigt 

 over Ølandets geologiske Bygningsforholde. Det skal imid- 

 lertid fremholdes, at nøjagtige og mere omfattende Underse- 

 gelser her vikle være høj st ønskelige, og det maa ogsaa sæt- 

 tes som givet, at Forholdene her i mere end én Retning ville 

 afgive et interessant Felt for saadanne Forskninger. 



De smaa Øer strax østenfor Stangelandet — Senjen- 

 øens sydligste fremspringende Halvø — ere hyggede af Glim- 

 merskifer med Kalkstensindlejninger, Paa Lekangsholmen 

 er Strøgretningen 160 " med østligt Fald. Paa Højholmen 

 viser Skiferen — ifølge Notits i Gæa — Fald 20 a 50 '^ S. 

 Ved Gaarden Lekangen optræder langs Stranden gneisartede 

 Lagmasser med samme Strøg- og Faldretning som den, der 

 raader inden Glimmerskiferafdelingen paa de nysnævnte 

 Smaaøer. Gneisen dukker saaledes her — men med konkor- 

 dant Lagstilling — under den paa Smaaøerne optrædende 

 Glimmerskiferafdeling, der ved de inden Samme forekommende 

 Kalkstensindlejninger med Bestemthed er angivet at tilhøre 

 Glimmerskifergruppen. Opover Aasdragenes Afsatser, lige- 

 som ogsaa indover o: nordover mod det lave Stangelandsejde 

 bliver Bjergpartens røde Feltspath mere forherskende og Ste- 

 nen viser en mere grov til storkornig Textur. Den gaar 

 ogsaa her over til en fuldkommen Granit — Gneis-Granit i 

 Vexel med karakteristisk Granit. 



Keilhau beskriver Bjergarten paa Stangelandet som en 

 graa, grovkornig, oftest kuns lidet skiktet Gneis, fuld af Gange 

 af graa Feltspath (Granit). Han opkaster det Spørgsniaal, 

 om Gneisen her i Virkeligheden tilhører Vestfjordens o: Kyst- 

 strækningens Granit, og antyder Muligheden af, at disse Par- 

 tier her kunde være at sideordne med de gneisagtige Lagmasser, 

 der som før nævnt optræde paa begge Sider af Bygden (Se 

 Gæa 2B pag. 304). Paa dette Sted skal det lades uafgjort, 

 livorvidt der kan være Grund til nærmere at sammenknytte 

 Gneispartierne ved Bygden med de her omhandlede gneis- 

 granitiske Masser. Derimod antagres det uieu al Bestemthed 



