336 



optaarne sig i et bredt Bælte mægtige Fjeldrækker. Hvad 

 enten man ser hen til de orografiske eller geologiske Byg- 

 ningsforholde, maa dette nærmest være at opfatte som ét 

 Fjelddrag, trods det, at det hyppig er gjennemsat af Ejdefar, 

 tildels med en ganske ringe Stigning over Havfladen og frem- 

 deles ogsaa af ho j ere liggende Gjennemskj æringer (aabne 

 Dalløb). Dette Højfjeldsparti. der optager Øens forholdsvis 

 største Del, begrændses mod Øst af den dybt indskaarne 

 Koldfjord. Omtrent fra Østerfjord — en Sidefjord til G-ul- 

 lesfjord — stikker Højfjeldets Grændselinje sig mod Øst 

 gjennem en buet Linje søndenom Storvand og nedover mod 

 Tjelsund. Mod Øst afsluttes det her mod Aarbogejdet, der 

 strax nordenfor Sandtorv vestenom Haarbjerget fører mod 

 Syd ned til Haarviken. 



Den store Halvø, der breder sig frem østenom og 

 nordenfor denne Linje mellem Kvedfjord mod Vest, Vaags- 

 fjord og den nordlige Del af Tjelsund mod Øst, er vel og- 

 saa paa sine Steder gjennemsat af tildels ret høje men i Re- 

 gelen korte Fjelddi^ag. Men ved Siden heraf indeslutter den 

 ogsaa forholdsvis anseelige Lavlandspartier og derimellem 

 Strøg, der baade ved sit Fladeindhold, Jordbundens Frugt- 

 barhed og andre heldige Betingelser er at henregne blandt 

 de af Naturen rigest udstjTede Distrikter inden disse Egne. 



1. Trondenes-Halvø — mellem Vaagsfjord og Bergs- 

 vaag. Den lille Halvø gjennemsættes af lave Aasdrag. der 

 naar sin højeste Top 1 Ringbjerget med omtrent 500 Fod 

 over Havfladen. Den er bygget af Lagmasser af en glind- 

 sende Glimmerskifer. sandstenagtig Kvartsit med hyppige Ind- 

 lejninger af Kalksten og magnesiaholdig Kalksten. 



Ved Trondenes Kirke er Strøgretniugen 20 ". Faldet 

 20 " 0. Paa Halvøens ytterste Punkt mod Nord optræder i 

 Skiferen hyppige Indiejninger af en graaligsort temmelig 

 finkornig magnesiaholdig ofte stinkstenagtig Kalksten. I 

 denne sees hyppige Indfældninger af en klar gjennemsigtig 

 Kvarts, dels i større og mindre Klumper, dels ogsaa i lang- 

 agtig udtrukne tyndere eller bredere Striber. Forholdene 

 her ere i saa Henseende ganske analoge med de paa Nøkke- 

 len i Kvænangen*). I Vexling med d«*ii glindsende Glim- 

 merskifer optræder hnr en smuk tyndlarret sandstenagtig 



*) iSe geol. Underaøgeber i Tr. Amt Jf. pag, 7fi. 



