338 



des i Vexling med feltspathrige gneisartede Lagmasser. 

 der danne ligesom Forløbere for 

 b) den sammenhængende Gneisafdeling, der allerede stikker 

 frem nogle faa Hundrede Fod under Lille-Hornets Top, 

 fra vestre Side af Samme. Herfra optræder Gneisen 

 eneraadende nedover Fjeldsiden til Indsænkningen, der 

 fra Kasfjordvand fører over til Aune ved Topsund, og 

 udbreder sig herfra videre over Nupen til Kasfjord. 

 Ved Sammenstødet viser Gneisen og Gliramerskiferen 

 overalt en konkordant Lagstilling. 



Nupens Fjeldparti er fra Fod til Top bygget afgneis- 

 agtige Lagmasser med hyppige Overgange til Gneis-Gra 

 nit og fremdeles ogsaa til karakteristisk Granit. De 

 granitiske Afændringer findes ofte indsprængt med Korn 

 af Magnetjern. Lagdelingens Strøgretning er konstant 

 nord-sydlig, Faldet indtil 70 ^ østlig. 

 c) Opover Nupens S5'^dlige Skraaninger ned mod Kasfjord- 

 vand optræder i mægtige og udbredte Partier en brun- 

 lig hvid Magnesia-Kalksten (Dolomit). Partier af den 

 samme Bjergart træder ogsaa frem lige nede ved Kas- 

 fjordvand - og skal længere frem nærmere blive om- 

 handlet. 

 Nede ved Kasf jordbunden — ved Skolehuset — op- 

 træder Nupens gneisagtige Dannelse som en renere Gneis 

 med oftest kjødrød Feltspath. Lagdelingen eller Skiktnin- 

 gen er her regelmæssig, Strøgretningen N — S, Faldet 70 ^ 

 østlig. I Gneisen sees her hyppig udsondrede granitag- 

 tige Klumper af Kvarts og rød Feltspath. Bjergarten er 

 snart en Hornblendegneis. snart en Glimmergneis, oftest dog 

 det sidste. 



P Følger man Stranden udover, vil man finde Gneisen 

 gaaende over til en Gneis-Granit, som dog fremdeles viser 

 en udpræget Lagdeling med samme Strøg og Fald som nys- 

 nævnt (N— S, Fald 70° 0). Fjeldgrændsen dannes her af 

 vexlende graa og røde Baand, og mellem disse lagdelte Mas- 

 ser træder der hyppigen større og mindre klumpformige Par- 

 tier af den røde karakteristiske Granit, — forøvrigt ganske 

 ensartet med Stenen i denysnævnte røde Baandpartier. Den 

 flammede, baandformige lagdelte Stens regelmæssige Striber 

 ender under umærkelige Overgange i disse rene granitiske 

 Udsondringer. At det her overalt er den samme Bjergart. 



